Tidigare i "The Americans"... - Jag var 22 år när vi kom hit.
Jag levde i ett främmande land, med en främmande man.
Det var inte så med oss, men jag känner att det händer nu.
Du bryter mot en mängd Sovjetiska lagar och står inför 10 år-
-i ett Sibiriskt arbetsläger. Du får börja jobba åt mig.
- Hur fick du honom att prata? - Jag sög hans kuk, som du sa.
Det sa jag aldrig. Nina, jösses...
- Mr. Martin i telefon till dig. - Stor dag för FBI:s kontraspionage?
- De var i ett skyddat valv hela dagen. - Fick du se insidan?
De släpper inte in mig.
Så fort vi fick krypteringskoderna, så bytte FBI ut dem.
- Omedelbart? - Under samma dag. Innan mötet.
Som att de visste. Vet du vad det betyder?
- Någon pratar. - Någon pratar.
Vi har en mullvad.
Hur kunde det hända?
Det är den mänskliga faktorn.
Kommer det från Rezidenturan? Och inte en läcka i Moskva?
Hon verkade säker.
- Är du färdig, mamma? - Jag kommer strax.
Jag antar att mullvaden pratar med FBI, så jag måste pressa Martha.
Henry sitter i bilen. Kan vi åka snart?
Jag kom precis från...ett viktigt möte.
- Jaså? Vad handlade det om? - Jag får inte berätta.
- Topphemligt? - Jag hörde inte vad de sa.
- Varför inte? - Jag tänkte på dig.
Även om vi inte kan vara mer än vänner, så vill jag ändå träffa dig.
- Gärna. - Jag kan vara hos dig om 20 minuter-
-om du vill dricka lite kaffe eller nåt. - Jag måste tyvärr jobba.
- Det är söndag. - Det är min nya chef-
-han visar sin makt genom att skrota mitt filsystem. Och mina helg.
- Du kan komma en halvtimme sent. - Jag sätter på en kanna.
- Vi ses snart. - Härligt.
© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud
Vad gör jag här?
Vilka är ni?
Vilka är ni?!
- Vad vill ni ha? - Dig, Mr. Jennings.
- Jag heter inte Jennings. - Philip Jennings, 39.
Fru - Elizabeth. Barnen - Paige och Henry.
Driver Dupont Circle Travel. Verkar vara ute mycket på nätterna.
Bor granne med en FBI agent.
Detaljerna om hans liv före 1963 verkar vara lite...
...suddiga.
Vi vet vem du är och vad du är, Mr. Jennings.
Ditt kommunistsvin.
Måste du gå?
Du är min medicin, Ninotchka.
Bra för ett slitet hjärta.
Du har varit under stor press.
Ja, det är mörka tider.
Rezidenturan har infiltrerats.
Är du säker?
När jag blev Rezident, i Amerika-
-visste jag att jag skulle klara av utmaningen.
Och nu...händer detta.
- Vasili. Det är inte ditt fel. - Allt som händer är mitt fel.
Det är mitt ansvar.
Det tillhör jobbet. Men allt kommer ordna sig.
Vi kommer hitta förrädaren...
...och sätta en kula i pannbenet på han.
Det är bara en tidsfråga.
- Du ville träffa mig? - Jag vill ha din åsikt om en grej.
- Förlåt för jag ringde på en söndag. - Jag skulle ändå in till stan.
Jag trodde du var bättre på ljuga. Hur klarade du dig undercover?
Jag jobbade inte åt dem. Det är helt annorlunda.
Vad tror du om det här?
Vad har vi här?
Adam Dorwin. Skottskada.
Inget stulet, eller kriminellt förflutet.
Han blev skjuten 3 km från platsen Rezidenten ledde oss till.
Omkring samma tidpunkt.
Ska jag hämta min spåhatt eller ska du berätta resten?
Regeringen har ett hemligt försvarsprogram, nåt om missiler.
Det är allt jag vet. Han var projektledare på ett företag som heter Viseotech.
- Och de jobbade med missilteknologin? - Det försvann nyligen några ritningar.
"Topphemliga ritningar, Försvarsdepartementet - väldigt arga."
En Viseotech anställd som råkar bli skjuten samtidigt som vi-
-förföljer KGB Rezidenten.
Det var ett konstigt sammanträffande.
Min mor sa alltid att sammanträffanden är Guds sätt att blinka.
Det här känns inte som en vänlig blinkning.
När skulle mamma komma?
För en timme sen. Har du någon växel?
- Till vadå? - Ringa hem.
Ja, men du blir skyldig mig.
- Kom. - Vart ska vi?
Vill du komma hem eller inte?
- Sakta ner! Mamma kommer inte se oss. - Mamma är inte här.
- Vi får inte lifta, Paige. - Vi ska inte bli bortglömda heller.
- Är du rädd? - Nej, vi borde gå tillbaka och vänta.
Du kan vänta. Jag ska åka hem.
Jag behöver exfiltration. Rezidenturan jagar en mullvad.
Jag har gjort det jag ska. Nu är det eran tur.
- Du kommer få åka sen. - Jag måste åka nu.
- Du måste vara lugn. - De kommer skjuta mig.
- Jag kommer inte låta det ske. - Vet du vad de gör med förrädare?
De flygs hem till Ryssland där de döms som skyldiga.
Och jag är skyldig. Du måste få ut mig nu.
Du måste lita på mig, Nina. Lita på mig.
Jag vill ha en lista på alla KGB agenter som du känner till-
-de du har hand om, andra direktorat S invandrare.
För mycket begärt? Då börjar vi med alla avlämningsplatser.
KGB:s kommunikationsprotokoll?
Vi vet båda två hur det här kommer att sluta, Mr. Jennings.
Det är upp till dig hur lång tid det tar. Vi kommer inte göra affärer med spioner.
Jag är inte en spion.
- Stor dag för FBI:s kontraspionage? - Ja, det var det.
Vi vet såklart det mesta, men jag ville höra detaljerna från dig-
-en krissituation ökar chanserna att hitta de läckor vi letat efter.
- Berätta bara vad du såg. - Jag vet att en man blev kidnappad.
Olika pass, flera identiteter.
Det har förts en debatt över era barn.
De föddes här, så tekniskt sett är de amerikanska medborgare.
Kan det hävas?
Kan de bli skickade till Ryssland?
Fast de pratar väl inte ryska?
De kanske hamnar hos vårdnadshavare.
Dra åt helvete.
Ta in henne!
- Hej, vart ska ni? - Falls Church Commons.
Hoppa in.
Jag har lite bråttom, jag måste vara på jobbet snart.
Det är inte så långt. Vi går istället. Tack ändå.
Det är 16 km och det ligger på vägen, men visst.
Vänta! Det är 16 km.
- Förlåt. Min bror är lite... - Inga problem.
Hoppa in.
- Jag heter Nick. - Paige. Tack för att du stannade.
- Har ni liftat förut? - Ja. Visst.
- Hur gammal är du? - 13.
Hej, chefen.
Han heter Henry. Ursäkta att han är så oförskämd.
Han är okej.
Vår döda kille hade tillgång till känslig information.
Och han var bekant med uppkomsten av teknologin.
Tror du han läckte information till ryssarna?
Jag tror på Gud, men inte på sammanträffanden.
- Dödade vi honom? - Inte vad jag vet.
Mina CIA-källor kände inte till honom innan de hittade kroppen.
- Vad sa din vän? - Hon har ett stort problem.
- Rezidenturan känner till läckan. - Det här är farliga uppdrag.
Kommer du ihåg afrikanerna som hade arslena fulla med diamanter?
- Det var nästan synd om kriminalpolisen. - Jag behöver några av diamanterna.
Jag tror inte din fru blir så glad om hon fick reda på ursprunget.
Håller du på med några sporter, chefen?
Jag spelade football i High School, free safety. Älskade att tackla.
De är oftast bäst på att tackla i försvaret.
- Henry. - Det är okej.
Han behöver inte prata om han inte vill.
- Är det okej om vi stannar en snabbis? - Jag trodde du hade bråttom.
Lillkillen kan prata.
- Bröd? - Till ankorna.
Jag matar dem alltid innan jobbet.
Nå?
Ställ dig upp.
- Kom. - Vi måste vara hemma snart.
Det går snabbt. Ni vill väl inte att ankorna ska svälta?
Kom, chefen. Jag ska presentera dig för Kalle.
Smaka. Den är holländsk.
- Gillar du den inte? - Jo, den var...god.
Träffa lite nya vänner, chefen.
Du kommer vara en riktig tiopoängare om några år.
Jag stöter inte på dig, men du kommer krossa endel hjärtan.
Tack.
Vet ni hur farligt det är att lifta?
Ni hade tur som stötte på mig, istället för nån galning.
Jag tror vi kan gå härifrån. Eller hur, Henry?
Tack för skjutsen. Kom.
Jag har betalat för den där ölen.
Inte så mycket ankor idag, chefen? Det måste vara en högtid.
Saken är... Jag har gjort många dumma saker.
Nån borde ha hindrat mig...
...innan jag klantade mig. Kan du ge mig en till öl, chefen?
Alla behöver någon som visar vägen, som säger till när vi gör dumma saker...
...som kan få oss att frukta Gud. Tror du på Gud, chefen?
- Ja. - Bra.
För samhället är förlorat om folket slutar tro.
Utan en högre makt, är vi inte bättre än vildhundar.
Spring, Paige! Spring!
Det här är en kamera. Fotografera dokument från Rezidenturan.
Vilka är oviktigt, så länge de är hemligstämplade.
Du sa att jag kunde lita på dig, att du hade en plan.
- Det här är planen. - Det är självmord. Om någon ser mig...
Lyssna på mig, Nina.
Jag har varit i din situation. Jag har upplevt det.
Hur det känns att känna rädsla i hela kroppen-
-utan att man får visa det. Jag har upplevt det.
Men jag kan få ut dig.
Fast du måste hjälpa mig.
- Vad händer om jag bli påkommen? - Det blir du inte.
Du klarar det, Nina. Vi klarar det.
Även om jag kan ta korten...
...så kan jag inte få ut dem på grund av säkerheten.
Det behöver du inte.
Det här kan inte sluta lyckligt.
Du kan hjälpa henne. Prata bara.
Rädda henne från smärta.
- Det är upp till dig. - Vad förväntar ni er att få?
- Det kan väl du svara på. - Okej, jag berättar.
Inget. Ni kommer inte få nåt från oss.
- Vi är tränade för sånt här. - Vi dör hellre än pratar.
Det räcker så.
Förlåt.
Vi behövde veta om ni var mullvaden, om vi kunde...lita på er.
Släpp honom.
- Om ni kunde lita på oss? - Ja.
Bara ett fåtal kände till krypteringskoderna, ni var dem första.
Och inom en dag visste FBI. Det verkade logiskt.
Vi borde vara de sista ni misstänker.
Det var inte ett enkelt val. Ni vet vad som står på spel.
Om ni förrådde oss skulle det leda till skador som inte hade gått att reparera.
- Vi behövde få veta. - Hade ni tillåtelse från Zhukov?
Det här beslutet kom från högre upp i rankerna.
Det räcker. Det räcker!
Jag ska döda dig, din dumma slyna!
Hälsa den som godkände detta att ditt ansikte är en present från mig!
- Visa ansiktet för dem! - Var är min bil?
Var är min bil?!
Sätt dig.
Farmor visste allt som vi vet om krypteringskoderna.
- Tänkte de binda fast henne också? - Jag var nära att döda henne.
- Är du okej? - Ja, du?
Hur kan de göra så mot oss? Vad gjorde de med dig?
- Psykologisk press, bilder på barnen. - Förhörde de inte dig?
- Slutade dem? - Ja.
- Du berättade. - Vad pratar du om?
Du berättade att jag tänkte hoppa av. Det var därför detta hände.
- Det gjorde jag inte. - Vad sa du till dem?
Ingenting.
Jag ser att du ljuger. Vad sa du till dem?
Philip. Vi ska berätta om saker som rör jobbet. Jag...
Om jag sagt nåt som fick dem att tro...
...så var det längesen. - Vad sa du till dem?
Jag sa att du trivs för bra här.
- Philip. Philip. - Rör mig inte.
Låtsas inte som att det inte stämmer! Jag svarade bara på frågan.
Du älskar att bo här! Kolla vad det ledde till!
Jag passar in!
Jag passar in, som jag skulle göra! Och ja, jag trivs, spela roll?
Jag skulle kunna lita på dig, och det gjorde jag.
- Det skulle jag aldrig ha gjort. - Det är inte sant.
Är du okej?
- Tänk om han inte hade tänkt göra nåt. - Han var ett kräk, Henry.
Det du gjorde...krävde mod.
- Men jag var rädd. - Jag vet.
Det som hände idag... måste bli vår hemlighet.
Okej.
Vad är det?
Det hände en olycka.
Kom så går vi ner. Jag kan tvätta dem åt dig.
Nina?
- Ska du på middag? - Du såg att jag åt för 10 minuter sen.
Ja, mackan. Jag har inte ätit.
Du borde äta.
- Nina, är du okej? - Ja, självklart.
- Det är rabatt på Earl Grey. - Det här räcker.
- Använd vattnet innan det kokar. - Tack, jag vet hur man brygger te.
Ursäkta.
Hoppas det smakar.
Det är gjort.
- Växeln. - Koppla mig till telefonkiosken på 11th.
Kulturavdelningen. Hur kan jag hjälpa dig?
- Jag söker Vasili Nikolaevich. - Ett ögonblick.
Han är inte tillgänglig just nu. Vill du lämna ett meddelande?
Hälsa att det finns en tebutik i Piccadilly Circus som han kommer gilla-
-när han inte har en pistol mot huvudet. - Vem ska jag hälsa ifrån?
- Hälsa från Theo. - "Theo" vem?
Han kommer förstå.
Hallå?
- Vad hände? - Jag skulle byta radiostation i bilen...
Vi körde in i lite is, men vi mår bra. Allt är okej.
- Gör det ont? - Ja, lite grann.
Förlåt för jag inte kom och hämta er. Hur kom ni hem?
- Shellys mamma skjutsade oss. - Okej. Bra.
Det har varit en lång dag. Kom så går vi och lägger oss.
- Jag hinner först! - Spring inte.
Jag åker till Martha. Jag hann aldrig imorse.
Jag tänkte ge henne ett smycke, som en ursäkt. Har du nåt?
Har du nåt?
Hon kommer nog älska det.
- Kulturavdelningen. - Är Vasili där?
- Inte än. - Säg att det är brådskande.
Om du inte säger vad det gäller så kan jag inte hjälpa dig.
- När en dam kallar, lyder jag. - Damen räknar med det.
- Vad hände? - Kan jag få en?
- Jag trodde du hade slutat. - Svårt att bryta gamla vanor.
- Var vill du ha mina ögon? - På mina barn. Och Philip.
- Jag har dem hellre på dig. - Mig också, då.
Vad är det som pågår, Elizabeth?
Det finns en mullvad. Jag måste veta om jag är förföljd.
- Ingen vet att du existerar. - Nån vet.
Jag ska vara dina ögon.
- Jag hörde att du var efterfrågad idag. - Det var konstigt.
Jag förstod inte meddelandena.
Det var konstigt...
...vem som än ringde, frågade efter dig.
- Jag hörde det. - En man som hette Theo.
Han ringde från tre olika platser, inom några timmar.
- Jag känner ingen Theo. - Ett samtal kom från en telefonkiosk-
-utanför FBI:s huvudkontor. Nån försöker provocera mig.
Naturligtvis, Vasili Nikolaevich.
Men i tider som dessa, kan alla vara skyldiga. Även jag...
...och Rezidenten.
Vi måste göra en lättare kontroll. Som du förstår.
Givetvis. Jag hade gjort samma sak, Arkady.
Gregory.
Vänligen töm dina fickor.
- Vad är det här? - Te.
Är det där verkligen nödvändigt?
Jag vet inte var de kom ifrån.
Jag protesterar, Arkady.
- Min historik är prickfri, jag... - Du behöver inte oroa dig.
Om allt står rätt till här.
Diamanter mot information.
- Det här är en fälla. - Anmärkningsvärt bra fälla, eller hur?
- Beeman. - Det är Gaad.
Rezidenten har hoppat av, utan att ha meddelat utrikesdepartementet.
- Är du säker på det är han? - Jag har ett foto-
-från när han kliver på planet. Han är på väg tillbaka till Ryssland.
- Bara han? - Bara han.
- Tack för du ringde. - Jag misstänkte att du ville veta.
- Är allt okej? - Ja. Allt är okej.
Jag förstår att du inte kan... berätta hemligheter och sånt...
...men det måste finnas nåt du kan dela med dig av från jobbet.
Din chef går dig på nerverna, eller...din partner tror han är rolig-
-fast han inte är det. Jag vet inte, nånting?
- Du har rätt. - Nånting?
- Jag vet inte. - Ibland...
...ibland blir det...läskigt.
Inte för mig. Jag behöver inte oroa mig längre...
...men jag måste oroa mig för människor.
Och idag, blev det rätt så läskigt.
Men det löste sig.
Det var en tuff dag. Men en bra dag.
- Bra. Det gläder mig. - Mig också.
En bilolycka? Herregud.
- Jag körde mot rött. - Jag trodde du struntade i mig.
Jag var nog ivrig på att få träffa dig.
- Är du okej? - Ja.
- Var du till läkaren? - Sjukvårdare, han sa det såg bra ut.
Clark...
Jag vet att inte får, men kan de skicka någon annan-
-från ditt kontor, som kan jobba med mig?
Jag kan inte. Jag är ledsen, men...
...jag har något till dig som visar hur jag känner.
- Hur gick det? - Hon kom över det.
- Vad vill du att jag ska göra? - Det spelar ingen roll.
Du har redan gjort det. Det går inte att få ogjort.
Det var inte bara du som blev sårad idag.
Jag attackerades av folket jag trott på, människor som jag alltid har litat på.
Det säger väl allt.
© anoXmous @ https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud