Ați văzut că în toate localurile bolul de bacșiș este pe tejghea?
Pentru ce fel de servici este bacșișul ăsta până la urmă?
Adică, nu-i așa că omul ăla face doar o întoarcere pe loc?
Nu-i asta chiar tot ce face?
Cred că am ajuns să dăm bacșiș doar ca să n-avem parte de ostilitate fățișă.
"Mulțam mult, și uite aici ceva în plus...
...ca să nu-mi iei capul...
...și să nu-mi spargi fața prin tejgheaua de sticlă.
Servicul de aici este chiar bun."
Momentan ușile de la toaletele de aici de pe stadion...
...nu oferă o intimitate prea mare.
Mă gândeam, dacă extindem ușile până jos la podea--
Ai înnebunit? Te-ai sufoca înăuntru.
Sunteți norocoși că aveți uși. Când am fost în armată--
Costanza, ce mănânci tu acolo? Arată cam delicios.
- E o calzone, domnule. - Calzone, a?
Să o vedem. Dă-o încoace. Să tragem o privire.
Marele Stein vrea să guste un pic. Haide odată.
Dă-o mai departe. Ce băiat bun.
Bine, hai să-- Hei, ce e în asta?
Brânză, pepperoni, vinete.
Vinete, a? E un lucru strașnic.
În regulă. Înapoi la treburile noastre. Uite-o aici.
Foarte bună. Foarte bună. Excelentă.
Ai acolo o calzone excelentă, Costanza.
Bine. Un pic gelos. În regulă. Să-ncepem.
Cum v-am spus săptămâna trecută...
...renovarea standului de presă durează prea mult.
Vinetele au fost foarte bune.
Toată lumea afară. Nu-mi mai ies vinetele din cap.
Costanza, du-te și ia-mi o pereche de calzone chiar acum.
Pronto. Mișcă-te.
Marele Stein vrea o calzone cu vinete. Trebuie să aibă una.
Toată lumea afară. Grabiți-vă, grabiți-vă.
Cu cine ieși la cină?
O, cu unul din agenții ăștia de vânzări, unul Todd Gack.
- Am câștigat un pariu cu el. - Da, ce pariu?
A pariat cu mine că Dustin Hoffman a jucat în Star Wars.
- Dustin Hoffman în Star Wars? - Da.
Unu evreu și mic împotriva lui Darth Vader? Nu prea cred.
Da, asta am spus și eu.
Deci pariul a fost că cel care pierde trebuie să facă cinste?
Da.
- Ce? - Nu, nimic.
- Ce-i cu tine? - Pipăie asta.
- Vai, e fierbinte. - Da, foarte fierbinte.
De-abia e scos din uscător.
Hei, Elaine, trebuie să-mi pipăi pantalonii.
Ne vedem mai târziu.
În regulă. Nu știi ce pierzi.
Îmi place la nebunie.
De-acum încolo o să mă îmbrac numai cu haine...
...de-abia scoase din uscător.
De fiecare dată când o să te îmbraci, o să folosești uscătorul de la demisol?
O, da. E un sentiment călduros și minunat, Jerry.
- Și, ce faci mai târziu? - Am o întâlnire cu Nicki.
- O, da, e o frumusețe. - O, da. E de asemenea și înfiptă.
Înfiptă și frumoasă.
Calzone asta e fantastică.
Și uite, buzunarul din blat o împiedică să se răspândească.
Buzunarul din blat.
Mdea, ce este, Watson?
Obiecte Pierdute, a? Nu, nu cred că avem nevoie de așa ceva.
Dacă oamenii nu pot să aibă grijă de lucruri, ghinion.
Apropo, ai ceva pe buză.
Știi, Obiecte Pierdute poate fi o idee bună.
Stai așa, Watson.
- Îți place ideea cu Obiecte Pierdute, George? - Absolut.
În regulă. Să fie Obiecte Pierdute.
Dar trebuie să fie o limită de timp. Nu facem colecție de nimicuri aici.
- Hei, Elaine. - Jerry, salut.
- Ea e Nicki. - Salut.
Salut. El e Todd Gack.
O, desigur, Todd Gack.
Pe cine ai pus pariu că a fost în Star Wars? Sammy Davis Jr.?
Deci, la ce film vă duceți?
"Means to an End."
Și noi vroiam să mergem tot la el, dar nu mai erau bilete.
Așa că ne ducem să vedem "Blame It On The Rain."
- De ce nu te duci să vezi ce poți să faci? - Ok.
Ce poate să facă ea? Nu mai au nici un bilet.
O să vedem.
Hei, Jerry, îți plac trabucurile?
- Da, de ce? - Mă duc la Montreal mâine.
Se vând Cubaneze foarte ieftin acolo.
E o idee foarte bună pentru nunta lui George.
- Să-ți iau o cutie? - Dacă sunt ieftine, de ce nu?
În regulă, o să le cumpăr și o să i le dau lui Elaine.
Ok. Două bilete.
- "Means to an End." - Ți-am zis.
- Cum ai reușit? - Doar am vorbit cu managerul.
- În regulă, savurați "Blame It On The Rain." - Mi-a făcut plăcere.
Deci se înființează Obiecte Pierdute din cauza mea.
Adică, există o limită de timp, dar totuși.
Construiesc cu adevărat o societate Utopiană acolo sus.
- Și tu atribui asta calzonei? - Da.
Sunt ca un traficant de droguri. A devenit dependent.
Toată săptămâna asta am luat prânzul în biroul lui, doar noi doi.
Nu face nici o mișcare fără mine. E foarte incitant.
Voi doi la cârma, ultimele piese din puzzle sunt rezolvate.
Da.
Am o întrebare despre bolul de bacșiș...
...pentru că am avut o mică neînțelegere cu tipul de la calzone săptămâna asta.
Vreau să bag un dolar în bolul de bacșiș...
...și tocmai când sunt pe cale să-i dau drumul, se uită în altă parte.
Apoi, când plec, se uită la mine de parcă;
"Merci pentru nimic."
- Nu știa că e meritul tău. - Exact.
E ca și cum aș fi aruncat un dolar degeaba.
Adică, dacă ei nu observă, care mai e restul?
Deci tu n-ai obiceiul să dai la orbi?
Nu bancnote.
Ții minte că ți-am spus cum Nicki primește mereu ce vrea?
Eram la film aseară, nu mai erau bilete...
...se duce Nicki și vorbește cu managerul...se rezolvă.
Femeile frumoase. Știi, scapă orice-ar face.
Nu vezi niciodată una de-asta ridicând ceva mai greu de 3 livre.
Fac ce vor, când vor.
- Nu le poate opri nimeni. - Ea este ca o Godzilla frumoasă.
Iar eu sunt miile de refugiați japonezi.
Salut.
Ce dracu-i asta?
Măruntul meu.
Am nevoie de pătrimi pentru uscător.
De ce nu poți să faci asta pe masa ta?
Pentru că n-am nici o masă.
- Salut. - Salut.
A, deci cum a fost "Blame It On The Rain"?
Mulțumesc că ne-ați luat bilete și nouă.
Elaine, am o întrebare pentru tine.
Filmul a făcut parte și el din pariu?
Nu, amândoi aveam chef de unul.
Știi, Elaine...
...nu îmi prea stă în caracter să mă bag în viețile personale ale prietenilor apropiați--
- A, serios? - Absolut.
--dar simt nevoia să te informez că ce s-a întâmplat aseară...
...a fost mai mult decât un simplu pariu.
- Ce tot vorbești? - Fii serioasă.
Dustin Hoffman în Star Wars?
A făcut un pariu pe care știa că îl va pierde...
...doar ca să te scoată la masă.
Asta n-are nici un sens.
Adică, dacă vroia să mă invite, de ce nu m-a invitat pur și simplu?
Dacă nu te invită, nu poate fi refuzat.
A găsit o portiță.
Nu cred asta.
Ce s-a întâmplat după film?
Nimic. M-a condus acasă.
- Până la ușă? - Da.
- Asta e o întâlnire. - Nu, nu este.
Dar eu nu te conduc niciodată acasă.
Asta pentru că tu ești un nesimțit.
Am găsit o pătrime. Ok.
- Vrea cineva să-și încălzească hainele? - Nu, nu, nu, merci.
Deci cum a rămas cu el?
Trebuie să mă întâlnesc cu el să-ți iau ție țigările.
Asta e altă portiță.
Sunt două întâlniri fără să te invite.
- Ești nebun. - Nebun ca un bărbat.
- Numarul 49. - Știi, numele meu e Costanza.
E italian.
Deci noi doi suntem ca niște compatrioți. Țărănoi.
- Șase cincizeci restul tău. - Da.
Și eu am întotdeauna grijă de țărănoii mei, așa că uite aici o mică atenție--
Antonio!
Hei, hei, îmi furi banii?
Nu, nu înțelegi. Nu îi scoteam afară.
Știu prea bine ce vroiai să faci. Ieși afară.
Nu te mai întoarce, niciodată.
- Sau îți crăp capul ca un--! - O, Doamne.
Am luat calzonele, Dle. Steinbrenner.
O, minunat. Sunt lihnit, George.
Mă gândeam că mâine poate încercăm niște vită gratinată.
Vită?
Nu prea cred. E cam grasă, nu crezi?
- Atunci mâncare chinezească? - Mâncare chinezească?
Nu, prea multe recipiente. Dezordine mare, greu de manevrat.
O să rămânem cu calzonele de la Paisano.
Asta-i varianta optimă.
Credeam doar că ar prinde bine, un pic de diversitate.
Nu, nu, nu.
Când găsesc ceva care-mi place, rămân la el.
Din 1973 până în 1982, am mâncat exact același prânz în fiecare zi.
Curcan chilli făcut într-un bol de pâine.
Bol din pâine. Mâncai chilliul, apoi mâncai bolul.
Nimic mai satisfăcător decât ca după ce mănânci...
...să nu mai vezi decât masa.
Mulțumesc pentru cină.
Trebuia să-ți dau trabucele astea. Și de vreme ce ne era foame...
Hei, Todd, am să-ți pun o întrebare.
Nu cumva toată treaba asta cu pariul a fost un fel de a mă invita în oraș?
- Ce? - Adică, Dustin Hoffman în Star Wars?
Să fim serioși.
Elaine, ăla a fost un pariu adevărat. Am pierdut, așa că am făcut cinste.
- În regulă. Păi, noapte bună. - Da.
Dacă nu faci nimic sâmbătă seara, vrei să ne vedem undeva?
Acum, asta ce este?
Cumva o întâlnire?
De ce? De ce doi oameni nu pot să facă ceva...
...fără să fie o întâlnire?
Bine, bine. Scuze.
- Nu e o întâlnire. - În nici un caz.
- Deci ne vedem sâmbătă? - În regulă.
Te iau pe la 8.
Știți care este limita de viteză pe drumul ăsta?
- Trebuie să fie cam 55. - Aveți dreptate, atâta este.
- Știți cu ce viteză mergeați d-voastră? - Cu mult mai mult de-atât.
- Coborâți din mașină, domnule. - Ok.
Puteți să-mi dați permisul și talonul?
Absolut.
- Nicki? - Da?
Aduci tu talonul?
Desigur.
Te-am prins pe radar cu 93 de mile pe oră.
Cred că era când am încetinit să iau curba aia...
...pentru că pentru o bună vreme, am avut mult peste 100.
Dle. Ofiter.
Bună.
Chiar trebuie să ne dați amendă?
În regulă, Nick. Să mergem.
Salut, amice.
- Aștept după tricoul meu. - Ți-ai băgat tricoul în cuptorul meu?
N-am mai avut destule pătrimi pentru uscător...
...dar așa e mai bine și mai convenabil.
- Pentru amândoi. - Și am mult mai mult control.
Am un tricou acum pentru 10 minute la 325.
Dar cuptorul tău ce are?
Coc o plăcintă.
- Da? - Da.
- Urcă. - Ai trabuce?
Am luat niște Cubaneze pentru nunta lui George.
Am cheltuit mai mult, dar ce mai contează.
O, baby, da.
Ce sunt astea?
"Producto de Peru"
Jerry, chiar crezi că astea-s Cubaneze?
Peru?
Am dat 300 de dolari pe astea.
Puteam să-mi iau o casă în Peru pentru 300 de dolari.
Ai fost păcălit, amice.
Trebuie să-i dau 300 de dolari lu' Todd Gack...
...doar ca să aibă el un alt pretext să iasă cu Elaine fără să o invite?
Ce nume drăguț, Todd Gack.
Ce e ăsta, olandez?
De-abia așteptăm.
O, mama.
Mă întorc imediat. Salut, George, salut.
Chiar că am dat de dracu acum. Sunt într-o situație nasoală rău.
Ce-o face Steinbrenner dacă nu-și primește porția de calzone?
Ce-are să facă? Tocmai asta-i întrebarea.
Nimeni nu știe de ce e ăsta în stare.
Concediază oamenii de parcă ar fi o funcțiune fiziologică.
De ce nu trimiți pe altcineva din birou să se ducă la Paisano?
Mi-ar lua locul cât ai clipi.
Știi și tu cum merg treburile într-un birou.
Nu, n-am avut niciodată servici.
M-am hotărât să merg cu cei maro.
Ce dracu e asta?
Kramer gătește niște raiați.
Trebuie să fie o cale să mă întorc la Paisano.
A, Paisano. Ăsta e localul ăla de lângă stadion, nu-i așa?
- Da, ai auzit de el? - Newman e înnebunit după el.
E pe ruta lui. Oprește pe-acolo în fiecare zi.
Ne vedem mai târziu.
- Ce fel de placintă faci? -Huckleberry.
Chiar că ești legat.
Da, și m-am gândit că dacă tot te duci pe-acolo în fiecare zi...
...poate ne putem ajuta unul pe altul.
O să fiu total necioplit.
Nu îmi pasă de tine, Costanza.
Îți petreci timpul în partea vestică a clădirii cu Seinfeld toată ziua...
...râzând tot timpul, irosindu-vă viața.
- Mă ajuți sau nu? - În regulă. O să te ajut.
O să te ajut...
...dar o să vreau ceva în schimb.
- Ce? - Păi, pentru început...
...vreau o calzone pentru mine.
În regulă.
Și o felie de pizza pepperoni.
Și un suc mare.
Și de trei ori pe săptămână, am nevoie de cannoli.
Un pic cam mult, nu crezi?
Știi, am auzit că Dl. Steinbrenner poate să fie un pic cam zăpăcit.
N-aș vrea să-l văd când îi e foame.
- În regulă! În regulă! - Avem o înțelegere?
Tu asigură-te că le aduci până la 1:00.
- E strict în privința meselor. - Știu cum se simte.
Păi, mi-a făcut plăcere. Ești binevenit oricând.
- O, ce drăguț. - Salut.
Gack, masă de 4 persoane.
Masă de 4? Cu cine ne întâlnim?
Mami, tati.
- Ea este Elaine. - Bună.
Bună.
Mi-a făcut plăcere.
Pa, mami.
E minunată.
- Ce dracu a fost asta? - Ce?
De ce mi-ai făcut cunoștință cu ai tăi?
Sunt oameni drăguți. Credeam că o să-ți placă.
Haide, Todd. Recunoaște. Asta e o întâlnire.
De ce e asta o întâlnire?
Sâmbătă seara cu părinții tăi?
Adică, în afara cazului în care aș fi sora ta, asta e o întâlnire.
Nu înțeleg de ce nu poți întâlni părinții cuiva...
...fără să fie clasificată ca întâlnire.
- Păi, dacă nu e întâlnire, atunci ce e? - Este o seară minunată împreună.
Nu cred asta.
O să iau un taxi. Mergi cu mine?
Nu, merci. O să merg pe jos.
În regulă. Noapte bună.
Asta ce mai e?
Salut.
Ce e asta?
Păi, vroiam să las banii de calzone pe săptămâna asta.
- Nu trebuia să fii la servici? - La servici?
Plouă.
Și?
Mi-am luat medical. Nu muncesc pe ploaie.
Nu muncești pe ploaie?
Ești poștaș.
Nici ploaia nici lapovița nici-- Este prima!
N-a prea avut lumea încredere în mine până acum.
Trebuia să-mi livrezi calzonele. Avem o înțelegere.
Am impresia că înțelegerea era că îți aduc calzonele în drumul meu.
Și, azi nu va fi în drumul meu, nu-i așa?
Poate mâine.
- Dar te plătesc. - Da, merci.
Newman!
Peru?
Credeam că vrei trabuce din Cuba.
Vroiam.
Dacă astea nu sunt ce ai vrut, de ce să le platești?
Păi, ce pot să fac?
Decât dacă...
...îi faci tu o vizită.
Ok.
Kramer?
- Salut, tu. - Salut.
Am nevoie de o favoare. Ia-mi prânzul de la Paisano.
- Păi ce s-a întâmplat cu Newman? - S-a învoit.
A, da. Corect, plouă.
Ascultă, poți s-o faci?
- La ce oră o vrei? - 1:00. Ai nevoie de bani?
Nu, nu, am destul mărunțiș. Trebuie să scap de el.
În regulă.
Hai, țineți autobuzul ăla!
Salut!
Salut amice.
- E foarte ud afară? - Cu ce te pot servi?
- Am auzit că faceți o "calazoana" serioasă. - Calzone.
- Da, calzone, da. - Cea mai bună.
În regulă. Dă-mi și mie. Vreau trei.
- Trei calzone. - Da, da.
Frate, ce-- Ce cuptor mare.
Hei, ascultă, mă întrebam dacă poți să-mi faci o favoare.
- Salut Todd. - Salut Elaine.
- Bună. - O știi pe Nicki, nu?
- Bună, da, sigur. - Ia stai, ne lămurește Elaine.
Elaine, de la ce vine M din Richard M. Nixon?
- Milhous. - Ți-am zis eu. El a spus că de la Moe.
Ești dator cu o cină.
În regulă. Comanda d-voastră e gata.
Trei calzone...
- ...și un tricou și o geacă fierbinți. - O, da.
Sunt arse de tot. Uită-te la asta.
Ce dracu să știu eu despre gătitul unui tricou?
Șapte dolari jumate pentru calzone.
Arse de tot. Nu știu.
- Ce dracu e asta? Mărunți? - Da.
- Plătești cu mărunți? - Este tot ce am.
Nu, trebuie să ai bancnote, bani de hârtie.
- Nu poți să plătești cu ăștia. - Este tot ce am.
- Atunci nu primești nici o calzonă. - Stai puțin! Stai!
Ce s-a întâmplat cu tine? Unde sunt calzonele?
N-a vrut să mi le dea pentru că am vrut să plătesc cu mărunțiș.
- Ce dracu s-a întâmplat cu tricoul? - L-a copt prea mult.
E stricat de tot.
Îți miros hainele la fel ca Paisano.
Mai e un local italian pe Jerome. Poate pot să-l păcălesc.
Vrei să-ți mai spun odată? Îți mai spun odată.
Nu am mai avut nici un coș de la 18 ani. Nu mă interesează dacă mă crezi.
Și ce zici de asta? Ești concediat.
Bine, nu ești. Sunt doar un pic flămând. Scuze.
Costanza ăsta. Unde e calzonele meu?
E 1:15. Întârzie.
Ia stai așa. O să te sun înapoi.
Mirosul ăsta. Știu mirosul ăsta.
E în clădire. Costanza e în clădire.
Și nu e în biroul meu.
A luat calzone! Costanza!
Te omor dacă te prind, Costanza!
Trabucuri stupide.
Dacă n-o trimiteam pe Nicki la Todd pentru astea...
...nu s-ar fi cuplat niciodată.
Astea sunt proaste rău.
E ca și cum ai încerca să fumezi oase de pui.
Ce nume mai e și ăsta Todd Gack până la urmă?
Cred că e olandez.
Trebuie să plec.
Unde te duci?
I-am promis lui Nicki că o să-i plimb căinele.
- Dar ți-a dat papucii. - Știu, știu.
Dar mi-a explicat într-un fel anume de n-am mai putut spune nu.
- Miroase a cauciuc ars. - Ce-ai spus?
Am spus "cauciuc ars".
Până la urmă i-ai plătit lui Todd pentru astea?
De fapt, tocmai se aranjează treaba asta.
- Salut, tu ești Gack? - Da.
Da, uite-ți banii.
Ce-a făcut cu ea? Trebuie să fie pe-aici pe undeva.
Nu sunt nebun. Îmi miroase.
Hainele astea.
Costanza, cum se face că hainele astea miros a calzone?
Amicul meu le-a băgat în cuptorul de pizza.
Le-a băgat în cuptorul de pizza? De ce?
Ca să le încălzească.
Asta nu e o idee rea. Ce spui de asta?
Punem toate uniformele în cuptoare de pizza înaintea meciului.
E fantastic. Ca să țină mușchii în formă.
Poate să iasă ceva serios. Faci tu ordine aici?
Marele Stein a dat de ceva.
Presimt un fanion.