Ei ne-au învățat să folosim casele de bani.
Suntem găini într-un experiment...
...așteptând cocoloașele să coboare din împușcătură.
Vezi oameni la casă de bani. Ei doar sunt acolo.
Așteptând sunetul.
Aștepți sunetul. Ăsta suntem învățați să auzim.
Sunetul aici-vin-banii, știi?
Este emoționant. Tu nu te emoționezi?
"Vin. Vin.
Îmi dau bani."
Hey, trebuie să iau niște numerar. Am de gând să mă opresc la AIM.
- Dă, trebuie să apuc și eu câțiva. - Am să-i iau eu pentru ține.
Doar dă-mi cârdul tău.
- Ești sigur? - Dă, spune-mi codul tău.
Codul meu?
- Deci de ce nu i-ai spus ei codul? - Nici vorbă.
George, te vei mărită cu această femeie, foarte probabil.
Zice foarte clar, "Pentru protecția dumneavoastră...
...nu vă dați codul secret nimănui."
Deci iei sfaturi de relație de la Chemical Bank acum?
De ce totul trebuie să fie "noi"? N-a mai rămas niciun "eu"?
De ce nu pot fi unele lucruri doar pentru mine? Este atât de egoist?
De fapt, ăsta e definiția egoismului.
Ți-ai dat codul cuiva?
Nu mi l-a cerut nimeni niciodată. Îl vrei tu? Este Jor-EI.
- Tatăl lui Superman pe Krypton. - Desigur.
Haide, Georgie, știi că vrei să-mi spui.
Te mănâncă pe dinăuntru.
Cânt-o, soro.
Nu. Nu, nu-mi dau codul nimănui pentru niciun motiv.
Și dacă viața mea ar depinde de el?
Dacă ai fi într-o situație unde numerarul rapid ți-ar salvă viața...
...ți-aș dă codul.
- Care-i treabă cu piciorul tău? - Piciorul meu a adormit.
- Cum a adormit piciorul tău? - Mi-am încrucișat picioarele.
Am uitat să le schimb.
- Hey, Jerry, George. - Hey, Fred.
- Hey, Freddie. - Piciorul a adormit.
Ești norocos. Cel puțin tu ai ceva de făcut.
- Hey, Fred, o cunoști pe Elaine? - Nu.
Încântat de cunoștință. Ei bine, am plecat de aici. Ne mai vedem, băieți.
- În regulă, Fred. - Ne mai vedem.
Ai auzit ăsta? El a zis, "Încântat de cunoștință."
- Așa, și? - Și ne-am mai întâlnit înainte.
La petrecerea lui Katie Ash. Am vorbit pentru, aproape, 10 minute.
Și nu și-a adus aminte de ține?
- Unde te duci? - Trebuie să mă duc să vorbesc cu el.
Scuză-mă. Scuză-mă, Fred.
- Dă. - Bună.
Tocmai ai zis, "Încântat de cunoștință," dar de fapt ne-am mai întâlnit înainte.
- Ne-am? - Dă. Dă, la petrecerea lui Katie Ash.
Care era numele tău din nou?
Elaine. Nu-ți amintești conversația noastră?
Am vorbit despre cum a lucrat unchiul meu...
...în clădirea cu depozitarul de cărți cu Lee Harvey Oswald.
Nu-mi sună cunoscut.
Când unchiule meu i-a zis, "Președintele a fost împușcat"...
...Oswald l-a ignorat și a zis, "Mă duc să prind un film."
- Nu. - Chiar când eram în față...
...ușii de la baie. - Ușa de la baie.
Îmi amintesc că cineva a jucat tic-tac-toe pe ea și X-ul a câștigat.
Au mers diagonal din partea stânga de sus spre partea dreaptă de jos.
Sună grozav. Mi-ar plăcea să fac niște reclame Tv.
Ar trebui să fie chiar distractiv.
Bine. În regulă, pă. Cum ți-ar plăcea?
Am să fac spot-uri TV pentru Magazinul de Dispozitive al lui Leapin' Larry.
Ăsta era însuși Leapin' Larry. Mă întâlnesc cu el mâine.
Leapin' Larry. De acolo am cumpărat ăsta.
- Ce este ăsta? - Este un scanner cu frecvență de urgență.
Recepționează orice: incendii, patrule adăpostite, chiar și poliția.
Urmăresc observatorii, Jerry.
Avem un incendiu mare pe 115th.
Îți spun, dacă aș mai putea face-o încă o dată, aș renunță la orice să fiu pompier.
Dă, acei slujitori civili care își riscă viețile într-adevăr s-au ajuns.
Dă. Când eram copil, tot ce visăm mereu...
...era să conduc spatele acelei mări mașini de pompieri.
Ești norocos că te-au lăsat să conduci o mașină.
Nu, nu, nu. Ei iau partea vestică a șoselei principale.
În momentul ăsta al zilei? Ăsta-i nebunesc.
Ei se îndreaptă exact spre gridlock.
Oh, proștii ăia.
Ce-a fost ăsta? În regulă.
Deci băga la cap.
Tipul ăsta, Fred Yerkes...
...își aduce aminte fiecare mic detaliu despre acea noapte cu excepția mea.
Într-adevăr? Sunt surprins. El nu s-a întâlnit cu așa multe femei.
Deci, ce zici?
Ce e de zis. El nu și-a adus aminte de ține.
Dă, dar de ce? Mă refer...
...știi tu.
Știu.
- Știi? - Dă, știu.
- Ai primit noul catalog. - Dă. Bună bucată...
...pe Himalayan Walking Shoe. - Prea bună. Peterman a fost așa de încântat...
...acum vrea să mă invite în oraș la cină mâine.
- Poate ai vrea să vii. - De ce aș vrea să fac ăsta?
Te rog, Jerry. Te rog, te rog, te rog.
Nu pot să stau cu el. Spune aceste povești.
Vă fi oribil.
Dă, sună cam distractiv.
Vreau să-mi spui, George.
De ce? De ce e codul meu așa important?
Pentru că face parte din relația noastră.
Este un semn de încredere.
Noi n-ar trebui să păstrăm secrete unul față de celălalt.
Sunt sigură că ai secrete față de mine.
Nu știu nimic despre ciclurile tale.
- Ciclurile mele? - Niciodată nu știu ce se întâmplă acolo.
Ei bine, de acum înainte, te voi ține informată despre ciclurile mele.
- Te rog. - Altceva?
Nu mai avem Bosco.
Ce zici de ăsta? "Vio până la Leapin' Larry's.
Dacă bateți prețurile noastre, vă vom dă magazinul."
Știi, întotdeauna mi-a plăcut comedia ta.
- Nu faci încercări ieftine. - Nu, nu fac.
Îmi pare rău că te-am reținut așa mult. Din nou, îmi cer scuze pentru dezordine.
Renovarea ăsta mă omoară.
Piciorul meu a adormit din nou.
Când mi-am pierdut piciorul în accidentul cu barcă anul trecut...
...am fost așa deprimat din cauză acestei proteze blestemate...
...încât am crezut că vă trebui să renunț la afacere.
Dar acum, sunt întinerit.
Lasă-mă să-ți arăt împrejurul magazinului.
Știi ce, voi fi cu ține într-un minut.
Ăsta e un semn grozav.
Larry, așteaptă, tu nu înțelegi.
Tocmai am venit de la Leapin' Larry's. Ce, făcând mișto de oamenii betegi?
Spre ăsta te-ai înclinat?
Nu, n-am făcut-o intenționat. Piciorul meu a adormit.
Oh, piciorul tău a adormit.
Știi, tipul are un singur picior și încă-și mai zice el însuși Leapin' Larry.
Ai crede că ar avea un simț al umorului.
Tocmai te-ai păcălit cu acea reclamă, nu-i așa, munjamba?
Dă.
Oh, băiatule. Uită-te la ăsta.
Vezi, ăsta-i acel incendiu pe care-l ascultăm ieri.
Toată clădirea a ars.
Ei pur și simplu nu știu pe ce stradă s-o ia.
Ți-aduci aminte că ne-am duș la Yankee Stadium la oră de vârf în 15 minute?
- Desigur. - Este totul aici, Jerry.
Totul aici. Este înnăscut.
Lucrul amuzant este că niciodată n-ai niciun alt loc unde să te duci.
Unde vom mânca?
Ne vom întâlnit cu Elaine și Peterman la casă chinezească.
N-a pomenit nimeni nimic despre Peterman.
Dacă aș fi făcut-o, ai fi mers?
- Sub nicio formă. - Poftim.
Nici măcar nu-l cunosc pe Peterman.
Acum cum mă voi relaxă? Vă trebui să fiu cu ochii în 4 toată noaptea.
Nu-mi place să fiu cu ochii în 4, Jerry. Mai mult aș preferă să fiu liber.
Crede-mă, ești liber.
Oh, bună, Fred.
Salut.
- Sunt Elaine. - Oh, dă. Sigur.
- Dă. Ce mai faci? - Sunt deprimat.
Mi-am luat cămașa ăsta nouă. A căzut nasturele.
Odată ce-ți cade nasturele, ăsta-i tot. Niciodată n-am să-l fixez.
- Dă, ăsta-i păcat. - Dă, am să iau niște vitamine.
- Mă simț epuizat. - Niciodată nu le iau.
Te fac grețos, corect?
Dă. Dă, așa e. Ți-ai adus aminte.
Vrei să luăm cină diseară?
- Diseară? - Ce, ai alte planuri?
Nu, nu, nu. Decât că nu pot...
...să-mi amintesc.
În regulă. Ești deținut într-o închisoare în Turcia. Am portofelul tău.
Singurul mod în care îi pot mițui pe gardieni să te scoată afară...
...este că tu să-mi dai codul tău ATM.
- Sună la ambasadă. - Au închis.
- De ce? - Amenințare cu bombă.
- Suntem în Turcia? - În miez de noapte mai precis, prietene.
Cârdul meu nu vă funcționa. Ei nu sunt pe sistemul PLUS.
Tu trebuie să fii Jerry Seinfeld.
Dă. Bună, domnule Peterman.
Eu sunt George Costanza.
J. Peterman.
J. Crew.
Deci Elaine este aici?
Oh, Elaine tocmai a sunat. Ea nu ni se vă alătură.
Dar să nu-ți faci griji. Îi voi spune lui maitre d' că vor fi doar cei trei polițiști.
Ce? El încă mai vrea să ia cină cu noi?
- Fără Elaine? Pentru ce? - Ce, este nebun?
Oh, trebuie să ieșim de aici.
Haide, tese-ți pânză, om mincinos.
- N-am nimic. Eu... Sunt curăț. - Haide, George...
...care-i problemă cu ține? - Mă sufoc.
Oh, Fong a fost cea mai acceptabilă.
- Mergem? - De fapt, tocmai mi-am amintit...
...am promis acestui club de comedie că am să fac un număr diseară.
- Îmi pare nespus de rău. - Înțeleg. Fără sentimente neplăcute.
Eu și George vom duce dorul companiei tale.
Fong, vor fi doar doi în seară ăsta.
Ei bine, George...
...noi luăm masă.
Nu-mi vine să cred. Tipul ăsta mă ridică în picioare?
Și acolo, s-a înfipt în cotitură răului, era obiectul căutării mele...
...piața Guangia River .
Materiale și condimente comerciate sub cerul înstelat.
Acolo a fost locul unde am descoperit Pamplona Beret.
Mărimi șapte și jumătate de la opt și trei sferturi. Prețul, $35.
Dar despre sport? Urmărești sportul?
Este a patra și inchi și Giants o obțin.
Tu trebuie să iubești sportul.
Știi, ăsta e foarte drăguț, dar chiar aș putea să iau un taxi, serios...
Proștii, George.
În plus, am șansă să îți spun despre călătoria mea la Burma.
Am descoperit o catifea foarte neobișnuită.
Peterman aici.
Ce? Oh, nu.
În regulă. Voi fi chiar acolo.
Este mamă mea. Îi bâte moartea la ușa.
- Ce? - Mă rog la Dumnezeu doar...
...să reușim să ajungem la timp.
Nu-mi vine să cred că ne-ai îndepărtat. V-am făcut o favoare.
Păi, Fred m-a invitat.
- Fred? - Dă, și apoi m-a ridicat în picioare.
Nu-l înțeleg pe acest țip.
Vezi ce se întâmplă aici.
Ești atrasă de el deoarece nu-și aduce aminte de ține.
Sunt? Dar e așa de scârbos.
Ăsta e planul lui Dumnezeu.
El nu prea vrea că nimeni să nu se împreuneze.
Mă rog, deci cum a fost cină?
Păi, când am auzit că tu nu vii...
...am inventat o scuză zi am ieșit naibii de acolo.
Dar Georgie?
El nu a reușit.
- Domnule doctor, cum se simte ea? - Este prea slăbită să vorbească.
- Se vă bucură să te audă. - Mamă, sunt eu, Jacobo.
Sunt aici pentru ține, mamă.
Sunt George Costanza.
Cinăm cu băiatul dumneavoastră.
Scăpa de transpirație, prietene.
Oh, omule.
- Cât este ceasul? - E dimineața.
Mulțumesc că te-ai întâlnit cu mine noaptea.
Am să fac pentru noi câte-o ceașcă de cafea, George.
O supraveghezi, dă?
- Pe cine? - Mamă.
Doar vorbește cu ea, George.
Doctorul pare să creadă că ăsta ajută.
Bună. Știi, eu... eu...
Chiar ar trebui să mă întorc la logodnică mea. Știi, noi...
Am avut ceartă ăsta mare ieri...
...și, bine, ea vrea să știe codul meu secret.
Nu știu. Nu pot să i-l zic.
Lucrul amuzant e, știi, mi-ar plăcea să i-l spun cuiva...
...pentru că mă omoară.
Vrei să știi care e?
Este Bosco.
Știi, siropul de ciocolată.
Iubesc chestia ăia. Îl torn în lapte. Este băutură mea preferată.
Băiete, ăsta-i o ușurare.
Bosco.
- Bosco. - Mamă?
- Liniște, liniște. Este un secret. - Bosco! Bosco!
- Taci. Este un secret. - Mamă, ce încerci să zici?
Bosco.
S-a duș.
Bosco?
Ăsta nu s-ar fi întâmplat niciodată...
...dacă nu ai fi renunțat la mine. - Nu am renunțat la ține.
De ce nu m-ai putut include în scuză ta?
De ce nu m-ai egalat cu ține însuți?
Îngheț.
- Cred că o pierd. - Oh, haide.
- Poate ești doar într-o criză. - Nu, nu.
Am coborât și nu mai era nimic acolo.
Acum Peterman vrea că eu să merg la înmormântare.
Oh, haide, doar spune-mi codul tău odată. Care este?
Nu-ți dau codul meu.
- Pariez că-l pot ghici. - Dă, sigur.
Oh, în regulă. Dă.
Să vedem.
Păi, putem aruncă zilele noastre de naștere imediat. Este prea evident.
Și fără numere pentru ține. Ești un om al cuvântului.
În regulă. Hai să mergem mai adânc.
Ce fel de bărbat ești tu?
Păi, ești slab, fără coloană vertebrală.
Un bărbat al tentațiilor.
Dar ce te tentează?
Ești un coleg impunător...
...puțin mai mare la bată.
Deci, care-i plăcerea ta?
Sunt gustările sărate la care râvnești?
Nu, nu, nu.
A ta e o atracție pentru dulciuri.
- Ieși de aici. - Oh, s-ar putea să te abați...
...dar întotdeauna te vei întoarce la stăpânul tău întunecat...
...bobul de cacao.
- Plec. - Și doar nectarul sirop pur...
...te poate satisface. - Trebuie să plec.
Dacă ai putea, te-ai îndopa cu el până la galon.
- Ovaltine, Hershey's, Nestlé's Quik. - Taci! Taci!
- Ce-a fost ăsta? - Ce?
Tocmai te-ai uitat la ceas. Te gândești să renunți?
Am o întâlnire.
- Oh, Mr. Peterman. - Oh, Elaine.
George.
Când mamă a zis "Bosco"...
...ea trebuie să fi comunicat ceva.
Moștenirea ei. O ultimă dorința, probabil.
Mamele spun lucruri.
Mamă mea bolborosește iar și iar că un om nebun.
Mr. Peterman...
...îți ofer cele mai profunde condoleanțe.
Din nefericire, trebuie să-i dau zor.
- Trebuie? - Dă, de fapt noi amândoi trebuie.
Am o obligație personală.
- Ei bine, personală... mă refer, noi amândoi... - Ce este?
Vorbesc la o conferință a drepturilor femeii.
Dă, și vorbesc la o conferință a bărbaților.
Nu cred ăsta niciun minut.
- Elaine, a fost drăguț din partea ta să treci pe aici. - Plăcerea e de partea mea.
Din fericire, încă îl mai am pe George aici să mă ajute cu ăsta.
Știi, George, crescând că băiat în Costă Râca...
...am auzit un zvon că mamă își luase un iubit.
Probabil Bosco era numele bărbatului.
Vrei să vii la stația de incendiu cu mine?
- Stația de incendiu? - Dă, am făcut o hartă cu scurtăturile mele.
Am să le zgudui viețile.
Trebuie să merg până la Leapin' Larry's.
- Te-a luat înapoi? - Dă, am vorbit deschis.
- Toate sunt iertate. - Știi...
...lucrul important este că că ai învățat ceva.
Nu, n-am făcut-o.
Ei bine, domnule Kramer, listă dumneavoastră de scurtături este cea mai impresionantă.
Ăsta este doar partea vestică superioară.
Așteaptă până ajung la saț.
Apoi vei vedea un spectacol magic.
Domnule Kramer, aproape în fiecare săptămână niște irascibili că dumneavoastră...
...fac plimbări aici vorbind despre rute rapide...
...și culori impopotonate pentru camion. - Păi, eu...
Faptul e că, noi simțim că lucrurile sunt bune așa cum sunt.
Mulțumesc că m-ați primit înapoi și scuze de neînțelegere.
Apă sub pod.
Vino. Niciodată n-am avut șansă să îți arăt împrejurul magazinului.
Oh, sigur.
Oh, iarăși.
Voi fi chiar acolo.
Atenție, compania 390. Incendiu de structură...
...la Magazinul de Dispozitive Leapin' Larry's.
Leapin' Larry's? Hey, ăsta-i în centru. Trebuie să luați Amsterdam.
- Nu te băga în ăsta, Kramer. - În regulă, omule, hai să ne mișcăm.
Trage ușile alea.
Mișcă. Mișcă.
Giddyup.
Ești bine, cowboy?
- Unde ai nevoie să ajungi? - Eu conduc spatele camionului.
Mai bine ai lua-o mai ușor.
În regulă, 48, hai să mergem. Hai să mergem!
Îmi cer scuze în legătură cu noaptea trecută. A sunat mamă mea.
Nu-și putea găsi pastilele. A trebuit să mă duc în Brooklyn...
...s-o ajut să-și găsească pastilele și ele erau chiar în...
...dulapul de medicamente. Poți să crezi ăsta?
Partea cea mai rea este mersul din stația de metrou până la casă.
Nu este transport.
Ce fac?
Sunt la o întâlnire cu tipul ăsta pentru că el nu și-a adus aminte de mine?
E dement. Ascultă-l.
Aș putea să iau un taxi, dar dacă mamă mea m-ar vedea într-un taxi, ar țipă la mine:
"Freddie, pentru ce iei un taxi? Este așa scump."
Ea și-a ieșit din minți.
Eventual, ai s-o întâlnești.
Bosco.
Este un incediu mare în josul străzii. Întreg blocul arde în flăcări.
George.
Vom face stânga pe Broadway.
Nu, aș sfătui împotriva acesteia.
- Cine-i ăsta? - Este Kramer.
Kramer?
Ce faci în spate acolo?
Desota este jos, dar Cosmo are bucătăria.
- Cum a început ăsta? - Mă bâte.
Unde naiba este secția de incendiu? Voi pierde întreg magazinul.
Kramer, pleacă naibii de acolo.
Nu ești antrenat să mânuiești echipamentul ăsta.
- Hey, Kramer! - Hey!
Fii atent, Kramer!
Hey, încearcă scanner-ul. Vezi dacă poți să recepționezi ceva.
Ce faci, Kramer? Ești pe toată stradă.
- Nu-ți face griji, căpitane, mă descurc. - Kramer?
Pierzi controlul.
Tare dreaptă! Tare dreaptă!
N-o să reușim niciodată!
Ăsta-i o rușine.
Incendiul ăsta o să înghită întregul bloc.
George, uite. Este un bărbat înăuntru.
Ieși afară. Ești în pericol.
Mânecă mea, e blocată în mașină. Mi-a mâncat cârdul.
George, dă-mi cârdul tău ATM.
N-am cârdul meu AIM.
George, este evident că minți. Oricine poate să vadă ăsta.
Este în dificultate.
Am să-l strecor pe sub ușor.
- Acum dă-mi codul tău. - Ce? De ce?
Mașină nu se vă deschide fără cod.
- George, dă-i codul tău. - Dar eu...
George, nu mai este timp. Spune-i codul tău.
Strigă codul tău, omule.
Cod! Codul!
Bună.
- Aici este numerarul tău, George. - Mulțumesc.
Și aici ai cârdul tău înapoi.
Altcineva pentru Bosco?
Oh, Dumnezeule.
- Uită-te la ăsta. - Ce?
Este noul catalog J. Peterman. Uite, uite.
"Portofelul pungașului
Este acolo unde și-a ținut cârdul, micul lui secret murdar.
Scurt, prefăcut, tăios...
...numele lui era Costanza.
El mi-a omorât mamă."
Traducerea și adaptarea : andrya