Uite ce s-a întâmplat săptămâna trecută.
George și cu mine am mers la NBC, și le-am spus ideea despre serial.
Așteptăm să semnăm contractul.
- Jerry, vreau să semnezi contractul ăla. - O să-l semnăm.
De fapt, George se întâlnește cu femeia de la NBC chiar acum.
Mă tem că va trebui să renunțăm.
- Să renunțați? - Păi, e mult prea puțin.
Ajunge cu gunoiul ăsta. Mi-a ajuns.
- E cel care ți l-au dat părinții tăi? - Nu merge niciodată.
- Unde-i ceasul care ți l-am cumpărat? - E la bijutier.
Aș vrea să mă lovească cineva.
Care-i treaba cu Davola ăsta?
Îl caută pe Jerry acum.
Nu am avut probleme cu spatele până am dormit pe patul extensibil.
Țigări cubaneze. E un cadou de la tatăl meu.
- Poftim. - Cum, țigări?
Da, Cubaneze.
- Ce nu-i în regulă? - Scaiul.
Nu-l suport. Sunetul ăla sfâșietor.
Ascultă-mă. Negociez.
Negociere. Asta se face în afaceri.
- Să las toate lucrurile mele acolo? - Lasă-le.
Povestește-ne despre călătorie. Ce face Dr. Reston?
Are o putere asupra mea, ok?
Are modul său de a manipula orice cuvințel care-l spun.
E ca un Svenjolly.
Spune-i tipului ăsta că te întâlnești cu altcineva. Așa e cel mai simplu.
Îl cheamă Kramer.
Spune-i acestui tânăr să mă sune.
Mi-a dispărut portofelul! Mi-a dispărut portofelul!
De unde ai ceasul?
L-am găsit în coșul de gunoi.
Ce tâmpit aruncă un ceas bun-bunuț la gunoi?
E o întreagă industrie de cadouri proaste, toate cadourile alea pentru directori.
Oricărei chestii tâmpite, prostești făcută din lemn.
Îi pun o bucată de pâslă verde pe fund.
"Tată e o agendă pentru golf, birou, cravate și pentru stres."
Pentru mine nimic nu-i mai aiurea de daruiet ca un pres-papier.
Un om se poate exprima mai bine decât print-un pres-papier...
...când vrea să spună: "Refuz să pun orice gând în asta."
Unde lucrează oamenii ăștia de le zboară hârtiile de pe masă?
Au birourile prinse de un trailer care rulează pe autostradă?
Lucrează în vârful catargului unui vapor?
La ce-ți trebuie un pres-papier?
Nu-l înțeleg pe bijutierul ăsta, Jimmy Sherman.
Aduci un ceas și durează mai mult de o săptămână să-l repare. Pe al tău l-a reparat într-o zi.
Ce ți-e și cu bijutierii ăștia. Sunt enigme.
Sunt mistere înfășurate într-o enigmă.
- E foarte atrăgătoare. - E ok.
- Doar ok? - E drăguță.
- E mai mult decît drăguță. - E în regulă.
- E frumoasă. - Nu e frumoasă.
- Eu cred că e frumoasă. - Invit-o în oraș.
- N-o invit în oraș. - De ce nu?
Dacă tu crezi că nu e frumoasă, ceva nu e în regulă.
E drăguță. Nu e frumoasă.
Să mor dacă nu e frumoasă.
- Mi se pare cam exagerat. - E în regulă.
Două ceasuri perfect identice. Ție îți spune o săptămână și lui o zi.
Cum se poate așa ceva?
Ceva nu e în regulă.
Ce a zis?
- "Să-i ia naiba." - "Să-i ia naiba"?
- Acestea au fost cuvintele exacte. - O, mamă.
A spus, "Avem 500 de specatacole din care să alegem.
De ce am da mulți bani unor tipi fară experiență sau idei?"
A fost destul de categoric?
- A bătut cu pumnul în masă. - Cum?
Ți-am spus să accepți oferta.
Nu am avut nimic de a face cu asta. N-a fost decizia mea.
A fost a lui Jerry. El mi-a spus. Eu sunt tipul creativ.
- El se ocupă de afaceri. - Ai spus că a fost insultător.
Îl citam pe el. De ce aș fi insultat? Niciodată nu sunt insultat.
M-ai putea face "chel", să-mi torni supă-n cap. Nimic nu mă insultă.
- Nu pot face nimic. - N-au făcut o contraofertă?
Cum poate pur și simplu anula înțelegerea? Ce fel de maniac e tipul ăsta?
- A spus doar nu și asta-i tot? - Da, așa e Russel.
- Nu-i place să se joace. - Trebuie să joace. Nu poate să nu joace.
Ne jucăm.
Trebuie să mă întâlnesc cu el. Cum iau legătura cu el?
- Trebuie să aștepți până luni. - Nu. Nu pot aștepta până luni.
E imposibil. Trebuie să vorbesc cu el acum. Unde locuiește?
Nu-ți pot da adresa.
- Dă-mi adresa. - Hei, dă-mi-o!
Vrea doar să vorbească cu tine. Nu l-am putut face să se răzgândească.
Deci îi spui că ești prietenul meu și că ne iubim, ok?
- Poți face asta? - Da, sunt prietenul tău.
- Ok. - Am avut relații intime?
Da. Am avut relații intime.
Bun, cât de des?
Kramer, nu e important. Sincer, crezi...
...că va întreba...? - E psihiatru.
Îi interesează lucrurile astea.
Bine. O facem...
...de cinci ori pe săptămână, ok?
- O, mamă. - O, doamne...
Bun, ascultă.
- Spune-mi ce-i vei spune. - Știu ce să-i spun.
- Nu, vreau să aud. - Nu vreau să spun tare.
Ucide spontaneitatea. Gleason n-a repetat niciodată.
- Hai. Fă-o. - Ok. Vorbește cu el.
- Vorbesc cu el. - Hei, ce-ți face părul?
E bine.
Nu ești genul care ar trebui să se joace cu chibriturile, serios.
Da. Dr. Reston.
E acolo?
Sunt Kramer, și așteaptă telefonul meu.
- Este? - Da, Dr. Reston.
Salut.
- Sunt un prieten al lui Elaine. - Nu, nu, nu prieteni.
De fapt nu sunt prieten. Suntem mai mult decât prieteni.
Și mă tem că avem o problemă.
Doctore, chestia e că, sunt foarte îndrăgostit de Elaine...
...și ea e foarte îndrăgostită de mine...
...am aprecia dacă ai renunța...
...și ne-ai permite să ne continuăm relația nederanjați.
Dacă nu, vă asigur doctore, că vă pot provoca lucruri neplăcute...
...și personalului, dacă aveți așa ceva.
Da. Da, dar chestia e că...
Păi, nu. Păi, da, e... E posibil.
Păi, cred că aș putea dar va trebui să schimb niște chestii pe aici.
Stai. Așteaptă o secundă. Continuă. Da.
Bine.
Da. Da. Ok. Și eu abia aștept.
Ok, pe curând.
Ce s-a întâmplat? Ce-a spus? Ce se întâmplă?
- Ok, vrea să ne întâlnim. - Să ne întâlnim?
- De ce? - Ca să vorbim.
De ce nu l-ai refuzat?
E interesant.
- Ți-a plăcut croissantul? - A fost diferit.
- Cum a fost al tău? - O, foarte bun.
Încearcă spuma noastră de păr. Îți va schimba modul cum vezi viața.
Nu, merci. Adu-mi nota.
Ce se întâmplă cu tine?
- Ce? - De ce n-ai flirtat?
- Haide. - Flirta cu tine.
- De ce nu ai spus nimic? - Ce puteam să spun?
- Ai stat pur și simplu acolo. - M-ai făcut să mă simt prost.
Ești comediant. Nu ți-a venit nimic în minte?
- Unde e baia? - În spate, pe dreapta.
- Tată. - Termină. Jerry, hai.
- Jerry. - Mă lași să plătesc măcar o dată?
- Nici nu se pune problema. - Nici măcar nu ai portofel.
- Nu-ți fă griji. - Ce-o să faci?
Mai contează? Găsim noi ceva.
- Nu plătești. - Ok, bine. Descurcă-te.
Sunt curios cum plătești nota fără bani.
Dacă asta merge, atunci întreg sistemul monetar e învechit.
Ne întoarcem la origini.
Mă duc la baie.
Cum naiba plătesc?
Servesc porții serioase aici, nu?
Unchiule Leo, sper că n-am fost nepolicos să dau peste de tine pe stradă.
- Chiar trebuia să ajung la o întâlnire. - O, nu, nu, înțeleg.
Am mulți prieteni în showbiz.
Știu că ești foarte ocupat.
Deci ai găsit ceasul într-un coș de gunoi?
Da. De fapt, chiar după ce am dat peste tine.
Un prieten de-al meu avea un ceas identic.
Mi-ar plăcea să i-l fac cadou.
Nu am văzut multe ceasuri ca ăsta.
Da, știu.
Nu vrei să mi-l vinzi?
O, sigur.
Stai așa. Am o propunere pentru tine.
Un anume George Bonanza vrea să te vadă.
- Costanza. Costanza. - George Costanza.
Tipul care a propus showul cu povești despre nimic.
- Prietenul lui Jerry Seinfeld. - Prieten cu Seinfeld.
Zice să-l suni luni.
Mr. Dalrymple, trebuie să vorbesc cu dv. Despre show.
A fost o neînțelegere teribilă. Doar 5 minute din timpul dv.
Mulțumesc. Mulțumesc, domnule Dalrymple.
Foarte bine domnule.
Nu înțelegeți. Nu-i pot da voie fiului meu să plătească în locul meu.
Uite, imediat ce vin din Florida, îți promit că trimit un cec.
De ce nu-l lași să plătească și apoi îi dai lui banii.
- Nu, nu. Nu mă va lăsa să fac asta. - De ce nu...
...îi puneți banii în buzunar pe ascuns?
- I-ar putea spăla. - Avem o afacere cu reputație.
Nu-mi spune de afaceri. Am vândut pelerine de ploaie timp de 35 ani.
- Dar nu le-ai dat gratis. - Nu înțelegi...
Nu mă pot amesteca în afacerile tale și ale familiei tale.
Ok, uite. Nu sta prea mult.
Privește clădirea asta. Ce-i asta?
Nu știu. E o clădire.
- Ușile sunt pe diagonală. - Și ce?
E arhitectural incorect.
Du-te odată.
E un moment nepotrivit? Sper că nu vă deranjez.
Ne pregătim să luăm masa.
- Ea e Cynthia. - O, bună. Îmi pare bine.
- Ce mâncați? Vițel? - Nu.
- Așa arată. - Nu e vițel.
E o bucată de carne care arată bine.
Mișto loc. E duplex, nu?
Uite, scări în apartament. Am visat toată viața...
...să am scară în apartament. Măcar o treaptă. Sufragerie scufundată.
Nu numai treapta e scufundată.
- Cine ți-a dat adresa mea? - Este o întrebare bună. Este.
Jerry. Da. Jerry e un prieten de-al meu.
El mi-a dat-o. Nu-mi vine să cred câte adrese are tipul ăsta.
O are pe a lui Marlon Brando. M-aș putea duce la casa lui dacă vreau.
Bineînțeles că nu vreau. Tipul e... Sigur, are problemele lui.
Vrei să vorbim despre show?
Păi să știi că e foarte amuzant.
Pentru că știi despre ce e vorba de fapt?
De fapt e o nețnțelegere teribilă. Vezi...
...când am refuzat înțelegerea, credeam că așa vrea Jerry să spun.
- Am înțeles greșit. - Russell, unde-i ghidul TV?
Cât e ceasul? 8:30. Îți spun eu ce rulează. Este...
...Major Dad, Blossom... Un program foarte amuzant.
- Blossom e lunea. - Ești sigur?
Uite cu cine vorbesc. Președintele de la NBC.
Domnule Costanza, e oricum prea târziu. Am căzut de acord cu altă echipă de scriitori.
Bine, uite. Suntem amândoi oameni.
Oameni de afaceri, colegi, dacă-mi permiți.
Să nu ne eschivăm. Acceptăm 13,000$.
Treisprezece mii, și nu mai vin aici. Nici nu am vorbit vreodată.
Aveți grijă. Mă bucur că v-am văzut din nou.
- Mă bucur că v-am văzut. Cynthia, da? - Uite.
Înțelegerea e deja făcută.
Bine. Dă-mi voie să spun asta.
10000$. Scad sub ceea ce mi-ați oferit.
Continuați cu masa. Serviți vițelul sau ce-o fi. Poftă bună.
- Domnule Costanza. - Bine. Asta e.
Bun. 8000$. Cynthia, din nou, mi-a făcut plăcere.
Ți-am spus de pantofi? Îmi place pielea fină. Eșa de groasă și bogată.
Ai frecat-o vreodată cu paie de grâu?
Russell, putem mânca?
- Bine, 8000. - L-ai făcut pe Jerry foarte fericit.
Pot să folosesc baia puțin?
Bine, 200. Până aici pot să urc. Cred ca nu ești rezonabil.
Jerry, ți+aș da ceasul. Nu-i vorba de bani. Pur și simplu îmi place.
Uite, întâmplător știu cât costă ceasul ăsta. E un ceas de 60$.
Ai mai plătit 40 ca să-l repari. Asta înseamnă 100 $.
- Eu îți ofer 200. - N-am văzut niciodată o curea ca asta.
Bine, 300. Plus 50 pentru reparație. 350, nu mai mult.
Îi ai la tine?
Da, cred că am.
E incredibil.
Ce naiba se întâmplă aici?
Îmi face plăcere să te cunosc.
- Mulțumesc pentru că ai venit. - Eu îți mulțumesc.
- Te rog, ia loc. - Bine.
Pot să-ți ofer ceva de băut? Cafea, ceva?
Ok, da. Aș vrea un... Ai cappuccino decofeinizat?
Nu cred că este.
Păi, e puțin ciudat.
- De ce te surprinde? - E o băutură foarte populară.
- Ăsta e un birou. - Așa e.
- Știi, Nu pot să mă abțin să mă gândesc... - Spune-mi domnule Kramer...
Ok, sigur.
Spune-mi despre tine și Elaine.
O, bine...
Păi, între noi, doctore...
...este o situație neobișnită. - Da?
O, crede-mă.
Ai o voce teribilă.
Te cunosc?
- Nu cred. - Îmi pari foarte familiar[.
Poate m-ai văzut. Fața mea e pe...
...Muntele Rushmore. - Da, bineînțeles. Asta e.
Cred că sunt obișnuit s-o văd la o scară mai mare.
O, da, exact. L-am înlocuit pe Teddy Roosevelt.
O, serios?
Trustbuster. Bust this.
Știi, nu m-am gândit niciodată la asta, doctore.
- Ai absolută dreptate. - Mă bucur că suntem de aceeași părere.
Doriți un trabuc? Sunt cubaneze.
- Mi-ar plăcea una. - Da.
Cred că Elaine e o femeie minunată. Voi doi veți face un cuplu minunat.
Dacă vreodată simți nevoia...
...să vorbești cu cineva...
...despre orice, ai numărul meu.
Ei, foarte drăguț din partea dvs.
Sunt bune,nu?
Nu pot să cred ca fac asta. Niciodată nu întâlnesc oameni în felul ăsta.
- Nu ești nebun, sper? - Nu, nu cred.
Nu pot să cred ca fac asta. Nu fac niciodată așa ceva.
Serios? Eu îmi dau numărul aproape fiecărui client care vine aici.
- Nu pari așa disperată. - Oo, ba da.
De fapt sunt puțin dezamăgită. Cam pusesem ochii pe unchiul Leo.
Bine, am să te sun.. și mulțumesc pentru pește.
- Știi de ce sunt peștii așa de slabi? - De ce?
Mănâncă pește.
- Hei. - Ce s-a întâmplat?
- De ce a durat așa de mult? - E un tip super.
Ce tot spui acolot? Ce a spus?
- Am vorbit despre o grămadă de lucruri. - Ati vorbit despre o grămadă de lucruri..
și, ai vorbit și despre noi?
Sunt îndrăgostit. Tocmai am întâlnit-o afară pe stradă. O cheamă Elaine.
Este cea mai frumoasă femeie pe care am văzut-o.
Ai spus Elaine?
Cum se face că, la psihiatru, de fiecare dată "o oră" are de fapt 50 de minute?
Ce fac în acele 10 minute care le rămân?
Stau pur și simplu și se gândesc, "Frate, tipul ăla e chiar nebun".
Nu pot să cred ce chestii spunea. Ce țicnit.
Cine-i următorul? Oo, nu, altul cu capul".
- Trebuia să-mi fi spus că nu merge. - Știu, știu.
- Nu trebuia să-l arunci. - Întârziam mereu. Era frustrant.
Îmi pare rău. Chiar îmi pare.
- Trebuie să fie Leo. - Vă puteam duce eu la aeroport.
- Nu are nimic de făcut. - Nici eu.
- Da? - Sunt George.
Vino sus. E George.
- Oo, George. - Ce s-a mai întâmplat cu NBC?
- George i-a refuzat. - I-a refuzat?
- De ce a făcut asta? - Din cauza lui Ted Danson.
- Ce legătură are el cu asta? - Poate nu-i place Ted Danson.
Cine știe? Poate până la urmă va primi mai mulți bani.
- Hei. - Hei, Georgie, băiete. Ce mai faci?
Hei, dl. și dna. Seinfeld. Ce mai faceți?
Ce s-a întâmplat cu tine?
- Ce-am făcut? - Care-i treaba cu NBC? Ai mai auzit ceva?
Da, chiar am auzit.
Avem o înțelegere.
Vezi, am avut ideea corectă. Stai așa.
Așa faci bani mulți, nu-i așa George?
- Te rog, Morty. - Știe să vorbească cu oamenii ăștia.
Nimeni nu profită de Georgie.
Sunt doar fericit să lucrez cu fiul talentat...
...care face asta pentru bani. E așa de învigorant.
- Deci, ce am primit? - Opt mii de dolari.
- Minuntat. - Asta este pentru amândoi.
- Patru mii de fiecare? - Stai să văd dacă înțeleg.
Cu alte cuvinte, ai renunțat pentru mai puțini bani.
- Am greșit. Aveai dreptate. - Ideea de bază pentru negociere...
...după cum înțeleg eu este să obții mai mulți bani.
- Ești deștept. Eu sunt tăntălău. - Așa se negociază...
...în lumea Bizarro.
Trebuie să fie Leo.
- Da. - Sunt Leo.
- Bun, venim jos. - Să mergem.
Tată, înainte să mergem, am ceva pentru tine.
- Un cadou. - Un cadou?
Hei, uite, un portofel. Exact de ceea ce aveam nevoie.
- Vezi? - Haide, ți-ai pierdut portofelul.
- M-am gândit să-ți iau altul. - Sper că n-ai dat prea mult pe el.
Ăsta este cel mai inspirat cadou pe care l-am primit.
- Fiul tău e tare, nu? - Bine. Hai să mergem.
- Ești un copil fantastic. - Da, e tare, nu?
Cum poate să nu te placă cineva?
- Ești foarte special. - Da.
Îmi convine 4000$.
- Hei, haide. E 12:22. - Bine, Leo.
- Hei, unchiule Leo. Ce faci? - Salut. M-am prins.
Ăsta e un loc de parcare minunat.
- Urăsc să renunț. - Da.
Tată, ești sigur că nu ai nevoie de bani?
- Jerry. - Bine, glumesc doar.
Ascultă, călătorie plăcută.
- La revedere, domnule Seinfeld. Ai grijă. Mulțumesc din nou pentru portofel.
- Morty, întotdeauna o plăcere. - Da.
Ai grijă. La revedere.
- Da, de prcă acceptă banii tăi. - I-a luat. Am pus 400$ în portofel.
A pierdut toți banii ăia. Era singurul mod prin care puteam să i-i dau înapoi.
- De altfel, nu i-ar fi acceptat. - Îmi place să-i văd expresia feței.
- Îți vine să crezi? - Ce?
- E Velcro. - Glumești?
Cine are nevoie de asta? Hai Leo, să mergem.
Principala diferență dintre portofelele femeilor și ale bărbaților este partea cu fotografia.
Așa-i? Femeile poartă o poză cu fiecare persoană ce au cunoscut-o...
...zilnic, toată viața încă de la început.
Toate pozele sunt vechi. Știți?
"Ăsta e vărul meu la 3 ani. Acum e la Marină .
Ăsta e câinele meu. A murit pe timpul lui Johnson."
Te oprește poliția. Nu ai permis nici, talon.
"Uite 56 de oameni care mă cunosc."
Polițistul spune: "Vroiam să mă asigur că ai prieteni. Poți pleca.
Control de rutină al amicilor."