Părinții mei au 2 tipuri de certuri la volan...
...fie despre viteza cu care conduce tata
...sau câtă benzină a mai rămas în rezervor.
Tata se apără clasic.
Spune întotdeauna, "Asta pentru că privești din unghi.
Dacă ai fi aici... Dacă ai privi din locul meu...
...arată ca și cum aș merge cu 90 pe gol.
Dar asta pentru că stai acolo.
Dacă ai fi aici, ai ști că sunt pe drum cu rezervorul plin."
George și cu mine am fost la NBC, și le-am spus de ideea de serial.
- Așteptăm să semnăm contractul. - Le-a plăcut ideea?
- Da. - Ai scaune de piele?
- De când e George scriitor? - Ce scriitor? E un sitcom.
Ce interesant. Când semnați contractul?
Curând. Mai sunt câteva probleme.
Masa a fost îngrozitoare.
Și ce vrei? Mâncare de avion.
Au dat pește din ăla.
Cum poți mânca pește în avion?
Fiindcă strâmbă din nas când am o bucată de carne dinainte.
Ce fel de probleme?
George crede că 13,000 nu-s de ajuns.
Ce? E un șomer.
George are dreptate. Oamenii ăia o dau cotită.
Sunt niște tâlhari.
- Jerry, vreau să semnezi. - Vom semna.
George iese cu tipa de la NBC chiar acum.
Mi-e teamă că vom renunța.
- Să renunțați? - E mult prea puțin.
Iar Jerry e de acord?
Da, am vorbit. Cred că pot vorbi în numele amândurora.
Pentru că e primul show, e o valoare standard.
- Standard? - Da.
Dar Ted Danson nu e tot standard?
- Ted Danson? - Tipul de la Cheers.
Da, știu cine e.
Tu nu ești Ted Danson.
N-am spus că sunt Ted Danson.
- Bine, îi spun lui Russell mâine. - Spune-i lui Russell.
Să nu uit.
Trabucuri cubaneze. Cadou de la tata.
Să-i scriu ceva?
- Sigur s-ar bucura. - Ce să-i scriu?
Ești scriitor. Gândește-te la ceva.
Da, sunt scriitor. Am uitat.
Ai așteptat mult la terminal?
Habar n-am.
Unde e ceasul pe care ți l-am cumpărat?
M-am săturat de porcăria asta.
- Nu e de la părinți? - Nu merge deloc.
Este la reparat.
Am garanție la el. Dă-mi-l. Îl iau înapoi.
- E la bijutier. - Să-mi trimiți nota de plată.
N-o trimit.
Ceasul a fost cadou. Nu trebuie să plătești tu pentru el.
- Face 18.50$. - Aici, am eu.
Ce tot spui? E mașina mea. Plătesc eu.
- Nu, nu, pune-i la loc. - Tată.
- Oprește-te. - Am bani. Fac bani.
- Da, da, faci bani. - Nu mă crezi.
- Nu cred. - Ba da, amândoi credeți asta.
- Eu plătesc. - Tată, eu plătesc.
- Termină. - Nu plătești.
- Jerry, nu fă asta. - Nu, nu.
Peste cadavrul meu, Jerry. Vorbesc serios...
...n-o s-o faci.
Aveți ceva bagaje.
- Tată, ce faci? - Nimic.
Las-o. Ce faci cu spatele tău?
- Morty, ce faci? - Bine, bine.
Ai venit să vezi un specialist de coloană...
...și ridici valize grele.
Salut, Morty.
Salut, dle Kramer.
- Vă salut, dnă Seinfeld. - Kramer, salut.
Ce e cu tine?
Un tip m-a pocnit în zona temporală.
- Cine? - Nebunul de Joe Davola.
- De ce ? - Am dat o petrecere...
...și nu l-am invitat iar Jerry s-a scăpat.
De ce i-ai spus tipului că Kramer nu-l invitase?
Nu știam.
Uite, niște pantaloni confortabili.
Știi cât am dat pe ei, Jerry?
- De ce nu-ți ții gura? - A fost o greșeală.
Sunt buni și prin casă și afară.
- Ești bine? - Da, da.
N-am fost în apele mele săptămâna trecută, nu, Jerry?
Dar doctorul a spus că a fost un șoc minor.
Care-i treaba cu Davola?
Are o instabilitate chimică.
- E sub tratament. - Aha.
Acum îl urmărește pe Jerry.
- Kramer. - Ce face?
- A glumit. - Te urmărește?
- Nu. - De ce te urmărește?
Nu mă urmărește.
Morty, ai auzit? Un nebun îl urmărește pe Jerry.
- O să dau câteva telefoane. - Pe cine suni?
Ce te îngrijorezi așa?
Vreau să știu ce i-ai făcut.
- Nu i-am făcut nimic. - Nu se poate.
Nu, pur și simplu, nu mă place.
Nu te place? Cu poate cineva să nu te placă?
- Știu că pare imposibil. - Nu te...
Nu te place? Cum se poate?
Mamă, poate că e greu de înțeles...
...dar sunt sigur că sunt mulți oameni care nu mă plac.
Jerry, nu spune asta.
- Așa e. - Ba nu.
Nu e adevărat. Ești un băiat minunat.
Toți te plac. E imposibil să nu te placă.
Morty?
Poate că unii nu-l plac. E de înțeles.
- Kramer? - Eu îl plac.
Jerry, cât e ceasul?
Nu am ceas aici. E la reparat.
Când îl iei înapoi?
- Săptămâna următoare. - Săptămâna următoare?
De ce durează atât?
Am spus, de ce durează atât?
Nu știu. Sunt aglomerați.
Stai puțin. Unde l-ai dus?
- Unde l-am dus? - Da.
Unde l-am dus?
La intersecția str. Columbus...
...cu str. 85, bine?
Ce, la Jimmy Sherman?
- Da. - Da, îl știu.
Și eu mă duc la el.
Pot să-ți aduc ceasul înapoi până mâine dimineață.
Nu. Nu vreau să-i spui nimic.
Aș fi încântat. Mi-e prieten.
Vreau să urmez procedurile legale.
Nu vreau pile.
Am să iau ceasul acela înapoi pentru tine mâine, amice.
- Adu-mi chitanța. - O s-o aduc și pe aia.
Revin imediat.
Nu e nici un ceas. L-am aruncat la coșul de gunoi.
Mi l-au dat părinții dar nu mi-a plăcut.
Așa că nu mai adu vorba, bine?
- Bine. - Bine.
Stai..
Despre ce e vorba?
nimic important..
...Mi-a luat loțiunea cu calamină.
I-am spus să nu mi-o dea înapoi dacă nu are nevoie de ea.
Are o chestie pe gleznă.
Cum ar putea să nu-l placă cineva?
Bună. Morty Seinfeld. Am programare la ora 2:00.
Da, d-le Seinfeld. Vă rog să completați asta?
Toată chestia asta?
O să-mi ia 45 de minute.
Știu, e foarte mare.
Uite aici. E cât o carte.
"Adresa patronului." La ce le trebuie?
N-am avut probleme cu spatele...
...până n-am dormit pe canapeaua extensibilă.
- Spatele meu n-avea nimic. - Nu e din cauza canapelei.
Iei apărarea canapelei de parcă aș critica o persoană.
Am luat-o de la Sullivan. E un magazin bun.
Într-o zi, cineva va dormi pe aia și ne va da în judecată.
Sper că doctorul ăsta știe ce face.
Leo spune că e cel mai bun.
Leo.
Acum ascult de Leo.
Ești norocos că a reușit să te aducă aici. Știi ce listă de așteptare e?
Dacă-mi vindecă spatele, voi fi fericit.
Ai avut vreodată o boală cu transmitere sexuală?
Gata.
Ai numele și adresa mea. E destul.
Julie, vrei să le duci înapoi?
Cum? Ai refuzat?
Cum ai putut să faci asta?
Jerry, tânărul meu prieten...
...ești așa de naiv. Da, așa de naiv.
Nu prea te pricepi.
Te pricepi la comedie...
...oarecum la relații, puțin la baseball...
...dar în acest caz eși complet pe dinafară și te faci de râs.
Ascultă-mă. Eu negociez.
Negociere, așa se face în afaceri.
Să-ți explic ce ai făcut.
Sute de oameni încearcă să semneze cu ei.
Ei aleg cam cinci dintre ei. Dacă refuzăm, s-a terminat
Trec la următorul show.
Sunt îngrozit.
N-or să ne accepte spectacolul.
Am avut noroc că i-a interesat ideea.
Avem un show despre nimic.
Fără subiect.
Crezi că vor spune, "Hai să le dăm mai mulți bani...
...acestor tipi fără experiență și fără idei"?
Vai, ce ne facem? Tremur tot.
- Cred că te înșeli. - Vom vedea.
- Da, vom vedea. - Da.
- Eu am spus asta. - Știu.
- Bravo ție. - Bravo ție.
- Repeți tot ce zic eu? - Repeți tot ce zic eu?
- George e un idiot. - Da, George...
Bine.
Bine, hai odată!
Te țin aici un an. Nu le pasă.
Pot să și mor aici.
Scuzați-mă! Ce se întâmplă?
Sunt aici de 20 de minute. Mă poate ajuta cineva?
- Liniște. Te aud toți. - Aștept de 20 de minute.
Probabil că doctorul e ocupat.
De ce fac programări dacă nu le pot respecta?
Dacă făceam eu așa, nu vedeam un ban.
Bună ziua, dle Seinfeld.
- Credeam că m-ați uitat. - N-am uitat.
- Ce-i? - Nu suport ariciul.
Nu suport aricul. Zgomotul acela de sfâșiere.
Se punea la geci. Am refuzat să pun la cele fabricate de mine.
Dle Seinfeld, pe aici, vă rog. Vă facem niște radiografii.
- Să-mi las lucrurile aici? - Lăsați-le.
A propos...
...vrei o cutie de havane?
Am fumat un aseară. Mi s-a făcut rău.
Nu, nu vreau.
Le iau eu. Ce sunt?
- Poftim. - Trabucuri?
- Da, cubaneze. - Da?
Din cele din care fumează Castro. Nu se găsesc nicăieri.
Castro, nu?
- Da? - Federal Express.
Federal Express? Urcă.
Federal Express? Nu aștept nici un colet.
Știi ce ai făcut? Ai lăsat un hoț să intre în clădire.
- Crezi? - Federal Express? Desigur.
Cel mai vechi truc.
Poate că nu e un hoț. Poate e un criminal.
Vrei să se desființeze livrarea coletelor la domiciliu?
Da, e periculoasă.
Stai.
- Cine e? - Federal Express.
Bine.
Salut, Kramer.
Doamne. Credeam că ești în California.
- M-am întors pentru tine. - Las-o baltă.
- Mi-ai lipsit. - Serios?
- Ți-am lipsit? - Da.
Și eu lipsă. E-lipsă.
O grămadă de lipsuri aici.
Mă duc să iau un chibrit.
A cui e valiza aia?
A părinților mei. Tata are probleme cu spatele și a venit la medic.
Probabil pentru că a dormit pe canapeaua aceea.
- Arăți superb. - Da.
- Mințiți. - Nu, pe bune.
Povestește-ne despre călătorie. Ce mai face Dr. Reston?
Bine.
- Merge bine? - Da, știi cum e.
- Ce? - Ai văzut?
Da, am văzut.
- Ce? - Trebuie să ne spui.
Ce să vă spun?
Când întrebi pe cineva despre o relație și duce mâna la față...
...nu-i a bună.
Întreabă-mă cum merge relația mea cu altcineva.
- Cum merge cu Alice? - Bine.
Și cu cât pui mâna mai sus pe față cu atât relația e mai fragilă.
Cam așa: Destul de bine. Nu-i rău. Trebuie să scap de ea.
- Cât de sus m-am atins? - Aproape de nas.
Îți bagi degetele dezgustătoare în untul meu de alune?
Ce imagine dezgustătoare.
Nu mănânc pâine. Nu mai am pâine.
Nu mai ai pâine.
- Cum stai? S-a terminat? - Nu chiar.
- De ce nu? - E psihiatrul meu, știi.
Îmi știe toate fețele.
Știe că într-o relație eu găsesc întotdeauna un motiv să plec.
Ca doctor, mi-a spus că nu-mi poate permite...
...să plec.
- Cum adică, nu te lasă? - Are o anumită putere asupra mea?
Îmi manipulează fiecare cuvințel.
E ca un Svenjolly.
Svengali.
- Eu ce-am zis? - Svenjolly.
Svenjolly? N-am spus, Svenjolly.
- George? - Svenjolly.
Nu văd cum aș fi putut spune Svenjolly.
Poate că exercită o dominație jovială asupra ta.
- Nu găsesc nicăieri un chibrit. - Știi ce trebuie să faci?
Spune-i tipului că ai pe altcineva. E cel mai simplu.
Nu merge cu tipul ăsta.
Spune-i că un vechi prieten a revenit în viața ta.
Nu cred.
- Bună încercare. - Am încercat și eu.
Ce bun e trabucul ăsta.
Când mă va consulta doctorul?
Va veni cu radiografiile în câteva minute.
Vă puteți îmbrăca.
Mi-au furat portofelul. Ticăloșii, mi-au furat portofelul.
Mi-a dispărut portofelul!
Îl aveam în buzunarul de la spate. S-a dus.
- Sunteți sigur? - Da.
Am intrat la RX. Cineva mi-a luat portofelul. Așa se operează aici?
Dle. Seinfeld, sunt Dr. Dembrow. M-am uitat la radiografiile Dvs.
Nu mă interesează radiografiile. Îmi vreau banii înapoi.
Cineva mi-a furat portofelul. Aveam 225 $ în el.
- Nu înțeleg cum s-ar fi putut întâmpla. - Nu înțelegeți.
Nu înțelegeți. S-a întâmplat. Pe cuvânt.
- Ce se întâmplă? - Mi-au furat portofelul.
- Cum? - În timp ce făceam radiografiile.
Îmi pare rău pentru portofelul dvs dle Seinfeld.
Dar nu vreți să mă uit la radiografii?
- Ce e cu hoția asta? - Bine.
Bine.
Puteai măcar să asculți diagnosticul.
Nu mă interesează diagnosticul lui. E un tâlhar.
Ai venit tocmai din Florida pentru consultație.
Ce cabinet e ăsta în care nu-ți poți lăsa pantalonii într-o cameră.
Spune-mi tu.
Îmi pare rău, dar am pe altcineva.
N-am planăuit nimic.
Pur și simplu, s-a întâmplat.
- Povestește-mi despre el. - Nu e prea mult de povestit.
E doar un tip.
- Da, presupun că e un tip. - Așa e.
Și de cât timp îl cunoști?
De mulți ani.
Am fost prieteni apropiați și de curând...
...s-a întâmplat ceva.
- Te referi la sex? - Da.
La sex.
Cred că...
Pardon. Da?
Da, Bobo.
Nu, e la est de Madison.
În jur de 4 e bine. Bine, Bobo, ne vedem atunci.
Scuză-mă. Unde rămăseserăm?
Îți povesteam despre celălalt tip.
Elaine, îți amintești...
...visul în care ai avut o aventură sexuală cu o chinezoaică?
Da.
Elaine, mă îngrijorezi.
Nu. Nu-ți fă griji pentru mine.
Mă simt bine. Mă simt foarte bine.
Elaine...
...iar ai urinat forte mult?
Nu.
Cât de des te-ai întâlnit cu...
Scuză-mă. Cum îl cheamă?
- Cum îl cheamă? - Da.
- Ce contează? - Te temi să-mi spui?
Nu, dar nu înțeleg ce relevanță ar avea.
Nu contează dacă nu înțelegi tu. Înțeleg eu.
Numele lui.
Nici măcar nu știu. Vrei să știi cum îl cheamă?
O să-ți spun..Numele lui este....
...Kramer.
Kramer.
Ăsta e nume de botez sau de familie?
Nu-mi place să vorbesc despre asta.
- Elaine, vreau să-mi faci o favoare. - Ce anume?
Spune-i tânărului să mă sune.
- E foarte important să vorbesc cu el. - Nu, nu pot face asta.
- Poți și o vei face. - Nu pot.
Poți și o vei face.
Bine, îl pun pe Kramer să te sune.
Nici măcar nu l-a lăsat pe doctor să te trateze?
N-am vrut să-i dau satisfacția asta.
De ce ți-ai lăsat portofelul în pantaloni?
Cum adică? Trebuia să-l ascund?
- Puteai să-l iei cu tine. - Da.
Să stau pe masa de radiografii cu portofelul în gură.
- Bună. - Bună.
Bună, unchiule Leo.
Am vorbit cu fiul Dr. Dembrow.
A spus că mai aveau puțin și chemau poliția.
Cum? Eu trebuia să chem poliția. Mi-au furat portofelul.
Știi cât de greu ți-am obținut programarea aia?
Nu te poți duce la el când vrei. Mi-a făcut o favoare personală.
- Bine, Leo. - Și ai plecat fără să plătești.
Cum era să plătesc? Nu aveam portofelul.
Sper că o să-i trimiți un cec.
- Pentru ce? - Pentru ce?
A fost destul de amabil pentru a te primi.
Mi-a făcut o favoare personală.
E a doua oară când spui asta. De ce repeți într-una?
- Am spus doar odată. - De 2 ori.
Iar Dembrow nici nu te cunoaște.
Întâmplător fiul lui locuiește pe același palier cu tine.
Leo, de unde ai ceasul ăla?
Știi de unde-l am?
L-am găsit la coșul de gunoi.
Mergea foarte prost.
L-am dus la Jimmy Sherman la intersecția străzilor 85 și Columbus.
Mi l-a dat înapoi în aceeași zi. Merge perfect.
Care idiot aruncă un ceas așa de bun?
Morty, ceasul ăla nu seamănă cu acela dăruit de noi lui Jerry?
Unde e chelnerul? Spuneai că în seara asta mâncăm vită.
- Să simțim că trăim. - Lasă-mă să văd.
Putem continua asta altă dată?
Nu urâți aceste "va urma" la TV?
E oribil când simți că știi că vine "va urma".
Te uiți la serial, ești absorbit de subiect.
Iar când mai sunt doar 5 minute îți dai seama:
"Nu au timp să termine. Timmy e încă blocat în peșteră.
N-au timp să termine povestea în 5 minute."
Singurul motiv pentru care urmărești un serial este pentru că se termină.
Dacă vreau o poveste lungă, plicticoasă și fără rost, am viața mea.
Un comic nu poate face asta? Nu pot spune "Un om intră într-un bar cu un porc sub braț.
Puteți reveni săptămâna viitoare?"
biotudor@hotmail.com