Se pare că modul în care fac alarmele de mașină...
e astfel încât mașina să se poarte ca și cum ar fi un om nervos, isteric.
Cine se apropie de ea, o deranjează, începe...
Luminile se sting și se aprind, face pe nebuna.
Nu toată lumea vrea să atragă atâta atenție asupra sa.
Nu ar fi mai frumos să ai o alarmă de mașina mai subtilă?
Poate când cineva încearcă să intre, să zică:
"Scuză-mă?"
Mi-ar plăcea o astfel de alarmă.
Îți vine să crezi?
Mașina era parcată în față.
- Alarma era pornită? - Nu știu. Cred că da.
Nu știu cum sună alarma mea. Nu mă pasionează ca pe fiul meu.
Nu înțeleg. Cum pornesc acești hoți mașina?
- Unesc firele sau așa ceva. - Firele?
Nu mă pricep nici să fac spaghetti.
- Hei. - Mi-au furat mașina.
- Cine? - Ei.
Erau mai mulți decât unul?
Ce să fac? Să sun poliția?
Ce vor face ei?
Știi, ar fi bine să sun compania auto, să anulez serviciile mele.
Poate ar trebui să suni pe telefonul din mașină.
Da.
Probabil o conduce acum.
Stai puțin. Sună în mașină. Vezi ce se întâmpla.
- Vorbești serios? - Da, haide. Sună.
Nici măcar nu știu dacă îmi amintesc numărul.
Ce spun dacă ridică?
- Alo. - Alo.
- Ăsta e 555-8383? - N-am idee.
- Pot să-ți pun o întrebare? - Sigur.
- Mi-ai furat mașina? - Da.
- Serios? - Da.
- Dar e mașina mea. - N-am știut că e a ta.
- Ce vei face cu ea? - Nu știu. O conduc.
- Atunci mi-o dai înapoi? - Nu, am s-o păstrez.
Lasă-mă să vorbesc cu el. Dă-mi-l.
- Alo. - Da, cine-i asta?
- Kramer. - Bună, Kramer.
Ascultă, e o pereche de mănuși în bord.
Stai puțin.
- Maronii? - Da.
Mi le poți trimite prin poștă? Sau să le aduci aici la bloc.
- E 129 Vest strada 81. -129... Bine.
În regulă, merci mult. Ți-l dau pe Jerry.
Mănușile.
- Bună. - Jerry.
Da. Lasă-mă să te întreb ceva. Cum lipești acele fire?
Nu le-am lipit. Erau cheile în contact.
Sid a lăsat cheile în mașină. În regulă, trebuie să plec. Condu cu grijă.
Hei, Jerry, când ai reparat-o ultima oară? Pentru că nu găsesc...
- Sid a lăsat cheile în mașină. - Cine-i Sid?
Tipul din vecini. El parchează mașinile.
- Ce vrei să spui? - Le mută dintr-o parte în alta...
- Ca să nu iei amendă. - Îi dați bani pentru asta?
- Da. 50 de dolari pe lună. - Pentru câți oameni o face?
- Pentru tot blocul, 40, 50 de mașini. - Lucrează doar 3 ore pe zi.
Face o avere. Face asta de ani de zile, nu, Jerry?
Poate face oricine asta?
- Hei, Sid. Ce s-a întâmplat? - Îmi pare rău, Jerry.
Poate sunt prea bătrân pentru asta.
Ai lăsat cheile în mașină?
Păi, filmează acel film al lui Woody Allen în zonă...
și toți acei oameni și mașini peste tot...
și când l-am văzut, probabil am uitat.
- Apar în acel film. - Poftim?
- Da, sunt unul dintre figuranți. - Cum așa?
Păi, mă uitam cum filmau ieri și un tip m-a întrebat.
- Așa, din senin? - Din senin.
- De ce nu m-au întrebat pe mine? - Eu am o calitate.
Hei, Jerry, ai asigurare, nu?
Da, dar n-am mașină. Trebuie să închiriez una.
O voi vizita pe sora mea în Virginia miercurea viitoare...
o săptămână, deci nu o pot parcă.
- Miercurea asta? - Nu, miercurea viitoare.
De miercuri într-o săptămână.
Dar miercurea de peste 2 zile e miercurea următoare.
Dacă vroiam să zic miercurea asta, aș fi spus miercurea asta.
E de miercuri într-o săptămână.
Sid, cine va muta mașinile cât ești plecat?
Cine vrea să le mute. Ce îmi pasă mie?
Să se mute singure dacă vor.
Poate le mut eu până te întorci.
De ce ar vrea un tânăr ca tine să facă asta? Nu lucrezi?
Sunt într-o fază de tranziție acum.
Păi, dacă vrei să muți mașini, atunci mută mașini.
- Numai să nu uiți cheile în contact. - În regulă.
Bună. Da, aparatul e cel de jos.
Dă-l până în capăt.
Cu plăcere.
Mă subjuga intelectul său. Când vorbește, sună de parcă...
- Ar citi dintr-una din cărțile sale. - Owen March. N-am auzit de el.
- Păi, nu-i jucător de baseball. - Da, e adevărat.
- Sună de parcă merge bine. - Da. Păi, e o mică problemă.
- Care-i aia? - Are 66 de ani.
Următorul, te rog.
Hai. Ea...
Haide.
Te pot ajuta? Numele, te rog.
Seinfeld. Am făcut o rezervare pentru o mărime medie, iar asta e mică.
- Glumesc, desigur. - Da.
Bine, să vedem.
- 66 de ani? - Da, perfect sănătos.
Face sport. E vibrant. O să-ți placă.
De ce mereu lumea spune asta? Îi urăsc pe toți. De ce l-aș place?
Tu ai putea ieși cu o femeie de 66 de ani?
Păi, îți spun, ar trebui să fie foarte vibrantă.
Așa de vibrantă încât să se învârtă.
Îmi pare rău. Nu există mărime medie disponibilă pe moment.
Am făcut o rezervare. Aveți rezervarea mea?
Da, o avem. Din păcate nu mai avem mașini.
Dar rezervarea ține mașina aici.
De aia faceți rezervări.
- Știu de ce le facem. - Nu cred că știi.
Dacă ai fi știut, acum aveam o mașină.
Știi cum să înregistrezi o rezervare.
Dar nu știi cum să păstrezi o rezervare.
Și asta e cea mai importantă parte a rezervării, păstrarea.
Oricine le poate nota.
Stați să vorbesc cu șeful.
Păi, poftim.
Șeful.
- Știi ce zice acolo? - Ce?
"Hei, Marge, îi vezi pe cei 2? Ei cred că vorbesc cu tine.
Deci te prefaci că vorbești cu mine. Bine, acum începi să vorbești."
"Așa? Ca să pară că spun ceva, dar de fapt nu e așa."
"Spune altceva și ei nu vor țipa la mine...
fiindcă vor crede că discut cu tine."
"Bine, cred că e destul. Ne mai vedem."
Îmi pare rău. Șeful meu spune că nu putem face nimic.
Da, păreai să ai o conversație reală acolo.
Păi, avem ceva compact dacă preferi.
- Bine. - În regulă.
Păi, avem un Ford Escort albastru, domnule Seinfeld.
- Vreți asigurare? - Da, dă-mi asigurare...
fiindcă voi stoarce totul din chestia asta.
Te rog completează asta.
Crezi că fac o mare greșeală?
Dacă îți place să fii cu el, asta e important.
Ador să fiu cu el. Adică, îmi place să fiu cu el.
E ok să fiu cu el.
- Nu îmi place cu el. - Păi, asta e important.
Mă întâlnesc cu el la prânz la Chadway's.
Trebuie să rup relația față în față, sau pot s-o fac la telefon?
- De câte ori ați ieșit? -7.
Față în față.
După 7 întâlniri e o despărțire față în față?
Dacă ar fi fost 6, te-aș fi lăsat.
Dar 7, mă tem, e peste limită.
Doar dacă, desigur, n-ați făcut sex.
Cum sunt pastele acolo?
Ce se întâmplă acolo?
Îmi trebuie o găleată de apă. Am o mașină supra-încălzită.
Am o alarmă care nu pornește.
Apăs pe 1. Apăs pe 2. Nimic.
Ce să fac? Ajută-mă.
Trebuiau să facă scena cu mine azi.
- Azi? - Da.
Au spus că vor să merg pe stradă cu o pungă de alimente.
Deci încep să merg și mă împiedic. Și pungă cu alimente zboară...
- și Woody începe să râdă. - Râdea?
O, da. Bea ceva. A început să-i iasă pe nas.
- Deci pe urmă? - Am obținut o replică în film!
- Fugi de-aici! - Minunat.
Ai o replică în filmul lui Woody Allen?
- E bine, nu? - Apari în film?
- El e în scenă? - Da, suntem noi doi.
Poate am o nouă carieră în mâini, nu?
Adică "o carieră".
- Deci Mia Farrow a fost acolo? - Nu l-am văzut.
- Care-i replica ta? - Păi, ok, sunt acolo cu Woody...
Sunt la un bar și, știi, e Woody Allen.
- Am menționat asta? - Am priceput.
Și stau acolo cu Woody și mă întorc spre el și spun:
Acești covrigei îmi fac sete.
- Așa vei spune? - Nu. Încă lucrez la asta.
Fă-o așa.
- Acești covrigei îmi fac sete. - Nu.
- Acești covrigei îmi fac sete. - Nu, nu. Nu e bine.
Nu știi să joci.
Acești covrigei...
îmi fac sete!
- N-a fost bine? - N-am spus nimic.
În regulă, mă duc să mă despart de Owen.
Ce a fost greșit la asta? A fost o interpretare diferită.
Știi ceva despre tipul cu covrigei?
Poate a fost în bar mult timp...
și e foarte deprimat fiindcă nu are de lucru și nu are o femei...
și parchează mașini ca să-și câștige existența!
În regulă! Taci! Taci!
Te aud! Vin jos! Acești covrigei îmi fac sete!
Da!
O, Dumnezeule.
Cheamă ambulanța.
A reacționat rău.
Vorbeam la colț...
eram pe cale să me despart de el, apoi a devenit agitat.
Da, am nevoie de o ambulanță pe strada 81 Vest 129, Apartament 5A.
- Spune-le să se grăbească! - E o ambulanță.
Nu știu, dar e inconștient.
Acești covrigei îmi fac sete!
- Kramer. - Ce s-a întâmplat aici?
Nu știu. Ce să facem? Am chemat ambulanța.
- Știe cineva să acorde prim ajutor? - Fă ceva cu extremitățile sale.
- Ce extremități? - Ce e o extremitate?
Ridici picioarele, sângele ajunge la cap.
Ridici capul, sângele ajunge la picioare.
Bine, ce zici de o compresă rece? Mereu fac asta.
- N-am nici o cârpă. - Folosește un șervețel de hârtie.
- Nu poți pune așa ceva pe capul lui. - Dar un burete mare?
- Cum îl vei ține acolo? - Cu o curea.
Nu, nu, nu... Va curge pe el.
- Să-l plimbăm? - Am văzut că fac asta.
- Aia e pentru supradoze. - Poate asta are.
Nu, am luat prânzul cu el. Nu s-a ridicat de la masă.
Păi, poate a tras pe nări când nu te uitai.
Nu e dependent.
Poate e diabetic. Poate îi trebuie o prăjitură sau ceva.
- O prăjitură! - Poți să-i dai o prăjitură?
- Cum o va mesteca? - Mișcă-i dinții. A mers la unchiul meu.
Zahărul l-a revigorat.
Cu grijă, îl umpli de firimituri.
L-am făcut să mestece, dar nu cred că va înghiți.
Să punem niște prăjituri în mixer, poate le bea.
- Prăjiturile nu pot fi lichefiate. - Ba da. Poți face asta.
- Mă duc după mixer. - Ce mixer? Eu n-am mixer.
- Ba ai un mixer. - Dacă aveam mixer aș fi știut!
Unde-i ambulanța?!
Alo, da. Am chemat o ambulanță acum 35 de minute.
Nu pot să cred ce se întâmplă aici.
Asta e o urgență. Ce durează atât?
Stai puțin. Poate ei sunt.
- Bună. - Paramedicii.
Haideți sus. Bine, au ajuns.
Se pare că respiră.
Știi, trebuie să-ți spun, e un tip chipeș.
Știu.
Ar putea să-și aranjeze sprâncenele. I-ai spus asta?
Aproape.
Haide, își fac de cap acolo.
- Nu e un subiect ușor de abordat. - Da, e adevărat.
Să-i vezi halatul de baie. E de mătase.
Da. Poartă șlapi? Pariez că poartă.
- Da. De unde știi? - Mi-am dat seama.
Ce s-a întâmplat? De ce a durat atât?
Am ajuns aici de 20 minute, dar nu ne-am putut mișca.
Intersecția e blocată. N-am mai văzut așa ceva.
În sfârșit cotim și tipul ăsta care parcă mașini...
- Ne-a lovit cu un Escort albastru. - Escort albastru?
- Aia e mașina mea închiriată! - O, măiculiță.
Ce s-a întâmplat cu mașina?
Îmi pare rău. Nu știi ce se întâmplă acolo!
Cine-i el?
- Tipul ăsta cu care mă văd. - Ce s-a întâmplat?
- Nu știm. - Cine i-a pus prăjituri în gură?
- Prăjituri? - Nu trebuia să faceți asta.
- Deci cum ai lovit mașina? - Circulăm pe stradă.
M-am uitat și l-am văzut pe Woody Allen și mi-a distras atenția.
- Nici măcar nu-i a mea. E închiriată. - Ce faci acolo?
Oprești producția filmului.
Nu putem filma și Woody, e foarte supărat pe tine.
A spus Woody asta? Ce a spus?
A spus: "Cine-i dobitocul care a blocat strada?"
Să-i cer scuze lui Woody?
În regulă, uite cum facem.
Data viitoare când vorbesc cu el, poate aduc eu vorba.
Îl calmez eu.
Cum crezi că era primul ajutor acum câteva sute de ani?
Nu aveam medicamente, alifii...
nu aveau tehnologie sau echipamente. Practic, ei erau primii.
Ăsta era primul ajutor. Stăteau cu tine.
Asta-i tot ce puteau face. "Mă puteți ajuta?"
"Nu, nu vă putem ajuta, dar am ajuns primii.
Ai văzut mașina noastră? Primul ajutor. Ăsta e motto-ul nostru.
Apărem înainte la restul."
N-ai spus că nu știi cum se conduce.
- Trebuia să spui. - Păi, știu cum se conduce.
Atunci cum s-au accidentat acele mașini?
De ce mă sună lumea, țipând la telefon?
- Mulți au renunțat la mine. - Pot aduce ceva cuiva?
Să muți mașinile de pe o parte pe alta...
e la fel de simplu ca și cum ai îmbracă o pereche de pantaloni.
Întrebarea mea e: Cine îți pune ție pantalonii?
- Eu mi-i pun singur, Sid. - Nu te cred.
Dacă poți să-i îmbraci singur, atunci tre' să poți muta acele mașini.
Nu vreau să intru într-o dispută despre pantaloni.
Cine va trimite bani surorii mele din Virginia?
Băiețelul ei are nevoie de operație la picior.
Acum va șchiopăta, fiindcă nu poți parcă niște mașini.
Poate îl pot suna pe tatăl meu.
- Hei, ai văzut ziarul? - În mod ciudat, nu...
deși ziarul îmi aparține.
E un articol despre scriitor.
"Owen March, cunoscutul autor și eseist, a făcut atac de cord ieri...
în apartamentul din partea vestică al unui prieten."
Acela e tipul care a fost aici. Tu ești prietenul.
Mersi. "Situația nu ar fi fost atât de gravă...
dacă paramedicii ajungeau la el mai devreme."
- O, Doamne. -"Comoția sa de asemenea...
a amânat producția filmului lui Woody Allen care se filma în zonă.
Un purtător de cuvânt al legendarului producător...
a spus că dl Allen era foarte agitat...
și se întreba dacă zilele sale de filmat în New York s-au sfârșit."
5 secunde.
Jerry, încă 5 secunde și m-aș fi despărțit de el!
5 secunde! Următoarele mele cuvinte ar fi fost: "Owen, s-a sfârșit."
- Poate să comunice? - Da. Dă din cap...
Și cred că mă înțelege.
Pare să-i placă atunci când îi citesc.
În regulă, e liberă.
Bună, am sunat mai devreme. Mașina mea a avut accident.
Deci ascultă. Ce să fac? Dacă mă despart de el acum...
va părea că îl abandonez. Voi deveni proscrisă în comunitate.
Ce comunitate? Există o comunitate?
Desigur că există.
În toți acești ani, trăiam într-o comunitate și nici nu știam.
Domnule, pagubele estimate ale mașinii sunt de 2.866 de dolari.
- Am asigurare și totul... - Da, acum, în raport...
ați scris că nu erați la volan în momentul accidentului.
Conducea altcineva.
În regulă, domnule, asigurarea e doar pentru când conduceți dvs mașina.
Poftim?
- Nu aveți asigurare pentru alți șoferi. - Alți șoferi?
Întreaga voastră afacere se bazează pe alți șoferi. E mașina închiriată.
Alți șoferi o conduc.
Cardul meu nu acoperă daunele?
- Nu acela. - Mai am o sută de cârduri.
Uite. Alege unul. Ia-l pe care vrei.
Haide, oricare. Nu-mi pasă.
- Dacă citeați acordul de închiriere... - Ai văzut mărimea acelui document?
E cât Declarația de Independență. Cine să îl citească?
Domnule Seinfeld, în situația de față, nu aveți acoperire pentru daune...
și nu se poate face nimic în privința asta.
Acești covrigei îmi fac sete!
E bun, nu?
Fasole americană. De ce "fasole americană"?
Nu au fasole și în Sud?
Dacă comanzi fasole americană în Sud, se simt ofensați?
Fasole americană.
Îmi place fasolea americană.
Owen...
Cred că trebuie să vorbim.
Adică, eu am de vorbit.
Ar fi frumos dacă am putea conversa... Dar, știi, în fine...
Nu mă înțelege greșit. Îmi place să vin aici să te hrănesc...
și să fac curățenie și să-ți plătesc facturile.
Sunt lucruri bune. Bune...
Mă simt minunat când sunt cu tine. Minunat!
Dar în acest punct din viața mea, nu sunt chiar sigură...
că sunt gata să mă dedic unei singure persoane.
Nu sunt chiar sigură că avem destule lucruri în comun.
Adică, de exemplu...
Mie îmi place să alerg în parc... să merg cu bicicleta...
să merg pe role, să joc tenis și să schiez...
Și... voi fi foarte sinceră cu tine acum.
E criminal drumul până aici! Schimbi două metrouri.
Trebuie să fac schimb pe strada 42 ca să să iau două metrouri.
Oricum, asta nu înseamnă că nu putem fi prieteni.
Acești covrigei îmi fac sete!
Poți muri de la un miros?
Adică, dacă te-ar închide într-un vomitoriu timp de 2 săptămâni...
- Ai putea muri din cauza mirosului? - O supradoză de miros. Bună întrebare.
Cumva miros urât?
Nu, nu, nu. Am fost cu metroul până pe strada 42 azi.
E dezgustător.
Ghici cu cine m-am întâlnit? Owen.
- E în regulă? - Da, aproape și-a revenit complet.
Mi-a spus că se folosea de mine doar pentru sex.
- Lasă-mă pe mine. - Mă ocup eu.
- Te rog. - Lasă-mă. Ți-am lovit mașina.
Te-a costat peste 2.000 de dolari.
Da, o ceașcă de cafea ar trebui să o acopere.
- O, măiculiță. - Ce faci aici?
M-au concediat din film.
- Nu mai spune! Ce? - Ce?
Păi, știi, urmau să filmeze azi.
Am repetat de două ori și apoi Woody strigă "Motor".
Mă întorc spre el și spun...
"Acești covrigei îmi fac sete."
- Așa. - Apoi iau o gură de bere...
și trântesc paharul pe bar și acesta se sparge.
Păi, unul din cioburi probabil l-a lovit pe Woody...
și el a început să plângă.
Și strigă: "Sângerez" și a fugit.
Oricum, a venit o femeie la mine și mi-a spus: "Ești concediat".
Chiar îmi ieșise scena.
O, stai...
O, pentru Dumnezeu.
Cea mai bun parte a unei relații e când ești bolnav.
Cea mai bună parte când ești bolnav e când ești într-o relație.
Dar dacă mă căsătoresc, sunt acele jurăminte...
la bine sau la rău, în bogăție sau sărăcie.
Nu trebuie decât o boală. Asta e cel mai important.
"Îl iei pe acest om pentru când e bolnav?"
Atunci am nevoie de cineva lângă mine.
În restul timpului, ieși, joacă mingea.
Dar dacă încep să strănut, ar fi bine să fii acolo.